Bergfgyltau. 425 "J 



strålen och dess hinna rödgula och de öfrige strålarne blå, med 

 spetsarne och en del fläckar dem emellan rödgule. Bröstfenorna 

 med rödgule strålar och blå fläckar, i synnerhet vid roten. Stjert- 

 fenan grön, med roten stötande i blått, och med ett nät af mer 

 eller mindre dunkelt rödbrun färg. tris grön, med eu rödgul 

 ring närmast pupillen och en d:o i yttre randen *). Stundom 

 har den mörkgröue färgen på ryggen en olivbruu anstrykning. 

 Den 2:dra färgvarieteten är ljusare: mer eller mindre ljust gul- 

 brunaktig, med mer eller mindre tydlige brunaktige fjällkanter, 

 och buken och undre sidan af hufvudet hvita, äfven med dylike 

 fjällkanter. Denna varietet har stundom framom ögat blågröna 

 streck, och från ögats Öfre kant till stjertfenan långs kropps- 

 sidan ett silfverblått band af pupillens höjd. Ett annat sådant, 

 men blekare band går från roten af bröstfenan till sjertfenan, 

 och här och der på kroppen finnes dessutom ett och annat fjäll 

 af samme färg. Rygg-, anal- och stjertfenorna gulbrunaktiga 

 med olivbrun anstrykning. Bröstfenorna buteljgröna. (A. W. 

 Malm.) Den 3:dje färgvarieteten är gulröd ned åt kroppssidorna 

 och blekt pomeransfärgad på buken, samt med blå eller gröne 

 fläckar. (S. Nilsson.) Enligt R. Collett är den 3:dje färg- 

 varieteten stundom enfärgadt rödaktig-) Hvad vi i afseende på 

 dessa färgvarieteter sjelfve erfarit tyckes utvisa, att de icke äro 

 beroende af könet. 



Skelettet. Kraniet företer flera egenheter, men är väl för- 

 benadt. Basioccipitalbenet har undertill å hvardera sidan en 

 stor knöl eller utskott. Den bakre änden af parasphenoid benet 

 inskjuter med en liten köl mellan dessa, och bakom den är ett 

 aflångt foramen. Sidonackbenen hafva hvartdera en väl utbildad 

 ledknapp för artikulationen med 1 :sta kotan, samt omsluta nack- 

 hålet, så att det öfre nackbenet icke begränsar detta upptill. 

 Öfre nackbenet skjuter långt fram på hjernskålens öfre sida, så 

 att dess främre spets är ungef. i jemnbredd med de öfver led- 

 groparne för de främre ledknapparne på ossa hyomandihularia 

 utstående utskotten å ossa sphenotica, och det har en temligen 

 låg långsgående köl, hvars bakre ände knappt sträcker sig bak- 

 om basioccipitalbenet. På öfre sidan af hjernskålen bilda en del 

 smala slemkanalben eller hudförbeningar med slemkanaler, som 



1) Denna färgvarietet Äv afbildad a pl. 2 i '"Skandiiiavien.s Fiskar". 



2) Christ. Vidensk. Selsk:s Forh. 1879, N:o 1, pag. 61. 



