428 Släijtot Labnis. 



norrut, vid Hallands och i synnerhet Bohusläns kuster är den 

 icke sällsynt, ehuru bäde C. U. Ekström*) och A. W. Malm-) 

 uppgifva, att den derstädes skall vara "mindre allmän" eller 

 "sparsamt" förekommande. Den senare tillägger dock, att den 

 på somliga ställen är allmän. Doktor Carl Cederström upp- 

 gifver ock^), att den i norra Bohuslän är allmän. Uti Skan- 

 dinavisk Fauna uppgifves, att den vid Norges kuster går upp 

 till trakten af Bergen, och E. Collett (anf. st.) säger, att den 

 vid Norges södra och vestra kuster förekommer temligen talrik 

 upp till trakten af Bergen, och att man icke känner något om 

 dess förekomst norr om denna stad, ehuru han anser det för 

 sannolikt, att den åtminstone förekommer så nordligt som till 

 Trondhjemsfjorden. Sjelfve hafva vi iakttagit den i trakten af 

 Molde. Den är vid Bergen enligt hvad Collett uppgifver och 

 enligt hvad vi erfarit talrikt förekommande, men torde dock 

 vara ymnigast i närheten af Norges syd vestra udde. Vi hafva 

 sett den i synnerhet talrikt torgföras i Christiansand derstädes. 

 — För öfrigt förekommer den i Östersjön i trakten af Kiel, 

 vid kusterna af Danmark, England, Frankrike, Iberiska Halfön^ 

 i Medelhafvet och vid nordvestra kusten af Afrika. 



Den håller sig i allmänhet tätt intill branta klippväggar, 

 der vattnet är djupt och hvarest finnes god tillgång på sten- 

 rös på bottnen och remnor i klippväggarna och hvarest den har 

 lätt att finna diverse smyghål. Den träftås vanligen icke på 

 större djup än 6 till 10 å 1.5 famnars. De yngre hålla sig på 

 grundare vatten och dölja sig bland den på klipporna växande 

 tången vid annalkande faror. Om den än stundom- kan vara 

 talrik på något passande ställe, träffas den dock aldrig i någon 

 större myckenhet eller i stim. Så vidt man känner,, företager 

 den ej vandringar, utan håller sig ständigt i samma trakt, om 

 den än på ett och annat ställe i Norge fiskas mest under hösten. 

 Sannolikt söker den såsom andra fiskar större djup under vin- 

 tern. Dess tandbyggnad och temligen obetydliga gap antyda, 

 att den icke är någon egentlig roffisk, och dess svalgbens be- 

 väpning med hårda och tjocka krosständer utvisar, att den före- 



1) Göteb:s K. Vet. och Vitteih:s SainhiiUes Baiicll. ny Tidsf. hsta 

 haft. p. 38. 



2) Göteb:s o. Bohushs Fauna, p. 475. 



3) Öfvers. af K. Vet. Ak:s Förh. 1876, N:o 4, pag. 65. 



