Berggyltan. 429 



trädesvis är bestämd till att förtära hårda skaldjur, ehuru den 

 stundom äfveu förgriper sig på smärre fiskar. Dess föda består 

 företrädesvis af kräftdjur, blötdjur, i synnerhet dem med skal, 

 maskar o. d. På sådana ställen, der stenar och klippor vid 

 stränderna äro mer eller mindre betäckta af Cirripedier (Bala- 

 nider) och snäckor {Mytili, FatcUce och Litorinos o. d.) angri- 

 per den dessa med begärlighet, och dess starka främre tänder 

 tyckas vara väl lämpade till att lösrycka dessa djur från deras 

 fästen, om än en del i detta afseende äro svåra att öfvervinna. 

 Vi hafva sjeifve en gång vid Molde i Norge haft tillfälle att 

 iakttaga, huruledes den med begärlighet förtärde Balanider, som 

 sutto på en brant klippvägg vid ett större djup och som hade 

 blifvit rubbade och delvis krossade, och derföre blifvit lättare 

 åtkomliga. — Enligt Skandinavisk Fauna skall den leka i April 

 eller Maj. H. Kköyer (anf. st.) anför emellertid, att han hos 

 den funnit fy Ide romsäckar i Juni och Juli månader, och samma 

 iakttagelse hafva vi haft tillfälle att göra i Norge, sä att det 

 synes troligt, att den hos oss leker under sommaren, möjligen 

 på olika tid. — Den fångas oftast med krok, antingen med 

 mete eller med dörj, och stundom med vad. — Dess kött är 

 såsom kokt hvitt och välsmakande, men något sötaktigt, och 

 anses ej vid våra vestra kuster såsom någon läckerhet. 



2. Labrus mixtiis, Linné. 



Bläsnultran eller Blåstålen. 

 Ryggfenans taggstråJar 16 till 17. FörlocJccts halire Jcant 

 på ett styclie tnychetfint iandad eller crenulerad. Största kropps- 

 höjden, öfver huJcfenoriias fästen, innehålles omkring 4 — 4 '^ 

 ggr i totallängden. Hanen svartgrön med långsgående hlå hand 

 eller ränder på kroppen, och huk och fenor gida samt mer eller 

 mindre hlåfläckiga. Honan rödaktig, med 3:nc större svarta 

 fläckar på hakre delen af ryggen. 



Kf. 16—17+12—13; af. 3+10-12; brf. IG; bf. 1+5; 

 stjf. 14. 

 Labrus ex fiavo é cceruleo vurius, AktedI: Genera Piscium, pag. 34. — 



1738. - c?. 

 Labrus mixtus, Linné: Systema Naturaa, edit. XII: ma, pag. 479. — 

 1766. — (S. 

 „ cceruleus, Ascanius: Icones Eerum naturalium etc. Cay. II, pag. 5, 



tab. XII. - 1772, - c^. 

 „ carneus, Idem: ibm, pag. 6, tab. XIII. — 1772. — ^. 



