Skärsnultran. 4:41 



och Malmö blott erhållit ett enda exemplar. I sydligaste delen 

 af Kattegat, vid Kiillaberg i Skåne hafva vi deremot funnit den 

 icke vara sällsynt, och i Bohusläns skärgård är den enligt A. W. 

 Malm (anf. st.) allmän. Enligt K. Collett (anf. st.) är den 

 allmän vid Norges sördra och vestra hafskuster upp till Bergen, 

 samt förekommer vidare emot norden derstädes åtminstone upp 

 till Nordfjord, under 62:dra nordliga breddgraden, och sannolikt 

 der är utbredd ännu något nordligare. — Utom Skandinavien 

 förekommer den derjemte vid alla Europas hafskuster, med undan- 

 tag af de nordligaste. 



Såsom redan blifvit anfördt håller den sig på ringa djup 

 vid stränderna, särdeles sådana, som äro bergiga, och döljer sig 

 bland den der varande vegetationen af Laminarier och Eucaceer. 

 Den lefver företrädesvis af kräftdjur och blötdjur. I dess mage 

 hafva vi funnit lemningar af kräftdjur och blötdjur, af de förra 

 lemningar af Carcinus mmnas och af de senare sådana af Li- 

 torina och Mptilus, och den mörkblå färgen af den senare hade 

 färgat både dess exkrementer och anus. — Enligt Kröykr in- 

 träffar dess lektid i Juli, men A. W. Malm (anf. st.) uppgifver, 

 att han d. 11 September hos den funnit flytande olivsvart rom. 

 Den förre anför ^) en iakttagelse, som gifver anledning att för- 

 moda, att antingen hos denna eller följande arten, eller möjligen 

 hos båda en parning eger rum, och att äggen således blifva 

 befruktade inom modrens kropp. 



Underslägtet Ctenolabriis, Cuvier & Valenciennes 



Kroppen något långdragen och medelmåttigt hoptryckt. ^) Munnen 

 temligen liten och läjjparne temligen små och ej synnerligen tjofke. Öfvcr- 

 läppen är nndertill å sidorna veckad och dels framtill och dels å kantenfe 

 på vecken försedd med paptiller; och vnderläppen är å sidorna undertill 

 försedd med en liten flik. Innanför den främre raden af större spetsiga 

 tänder förefinnas mindre tänder, som framtill i öfverkäken bilda 2 — 3 

 irreguUera rader och i underkäken bilda, en eller ett par dylil^a. För- 

 lockets bakre kant fint meyi tydligt och temligen skarpt tandad. Anal- 

 fenans taggstrålar 3:ne. Ryggfenans d:0 16 — 18. Sidolinien icke afhruttn. 



Detta unclerslägte omfattar ett ringa antal (enligt A. GCnther 4—6) 

 arter från Europa och nordlige delen af Atlantiske Oceanen, och 1 af dessa 

 förekommer hos oss. 



1) Anf. st. pag. 539. 



2) Det är emellertid härvid att anmärka, att kroppen hos romstinna 

 honor är mycket högre än hos de andre, och då synes den icke långsträckt. 



