Bergsnultran. 445 



strålar räcka temligen nära den nämnde basen, bar 16 till 17 

 (vanligen 17) taggstrålar ocb 8 till 10 (vanligen 8 — 9) mjuke 

 strålar, af bvilka den bakerste är dubbel. Fenans bakre hörn 

 är afrundadt, men de mjuke strålarne, som äro längre än 

 taggstrålarne, bilda dock en föga distinkt flik af fenan. Tagg- 

 strålarne tilltaga i längd bakåt, men afven de främre äro längre 

 än afståndet mellan ryggkanten och sidolinien. — Analfenan, 

 som till formen liknar den mjukstrålige afdelningen af rygg- 

 fenan samt börjar under den 15:de taggstrålen i ryggfenan, 

 har framtill 3:ne taggstrålar och der bakom 7 till 8 (vanligen 

 7) mjuke strålar, af hvilka den bakerste är dubbel. A båda 

 dessa fenor räcker fenhinnan med spetsige flikar utom spet- 

 sarne af taggstrålarne. Analfenans bakre strålar äro något 

 kortare än de i ryggfenan och räcka jiå långt när icke till 

 hasen af stjertfenan, — Bröstfenorna äro små och snedt af- 

 rundade, och deras längd är lika med den af bukfenorna samt 

 med 'A af hufvudets längd, och deras strålar äro till antalet 

 15. — Btilfenorna, som hafva sina fästen något bakom de 

 samma för bröstfenorna, och som räcka föga bakom midten af 

 afståndet mellan fästena och anus, hafva 1 taggstråle och 

 5 mjuke strålar. — Stjertfenan, som är tvärt afrundad, och 

 hvars längd är ungef. lika' med Vs af hufvudets D:o, har 13 

 fullständige och ofvan ock nedan 4 — 5 ofullständige strålar. — 

 Fjällen, äro temligen stora och baktill afruudade cycloidtjäll ; 

 och långs sidolinien,' som framtill bildar en något uppstigande 

 hage och derefter går teniligen nära och nästan parallelt med 

 ryggkanten samt under slutet af rj^ggfeuau har en krökning 

 nedåt, hafva vi räknadt 36 — 37 genomborrade fjäll. På stjert- 

 fenan sträcker sig fjällbetäckningen ut öfver dess midt. — 

 Färgen är ej lysande och för öfrigt något vexlande. Eyggen 

 är olivgröuaktig, än gråbrun ock än rödbrunaktig, och kropps- 

 sidorna äro ljusare, vanligen mer eller mindre ljust grönaktiga, 

 med mer eller mindre tydliga långsgående rader af smärre mör- 

 kare fläckar, som hafva sitt läge emot fjällens rot. Hufvudet 

 har ofvan samme färg som ryggen och nedtill sådan som kropps- 

 sidorna.' Ett hvitgrönt streck går från nosspetsen till ögat och 

 fortsattes bakom ögat till den öfre delen af lockets bakre kant, 

 der det är mera stötande i silfverhvitt. Under detta synes 

 stundom ett mörkare band. På ryggen vid stjertfenans rot är 

 nästan alltid en svart fläck. Buksidan är blåhvit. Kyggfenan 



