446 Slägtet Labrus. 



har framtill en svart fläck, men för öfrigt äro fenorna van- 

 ligen enfärgade: rygg- och stjertfenorna af samme färg som 

 ryggen, bröst- och analfenorna ungef. af samma d:o som nedre 

 kroppsidorna, och bukfenorna med bukens färg, med svag grön- 

 aktig anstrykning. Dock hafva vi någon gång hos den oliv- 

 grönaktiga färgvarieteten sett svarte punkter på rygg-, anal- 

 och stjertfenorna, och irreguliera bruuaktiga tvärband på ryg- 

 gen och kroppssidorna. Iris är hos den lefvande utomkring 

 blågrön och närmast pupillen röd. — Hos små ungar af denna 

 art (innan de ernått 38 mill:s längd) förekomma enligt Collett 

 2me mörke fläckar, på sidorna af stjerten vid stjertfenans rot. 



Bergsnultran är den allmännaste af alla vare Labri^ och den 

 förekommer vid alla våra vestra hafskuster från södre delarne af 

 Öresund och upp till Norge samt vidare upp emot norden, och 

 den går stundom, såsom anföres i Skandinavisk Fauna, ett godt 

 stycke upp i sådana strömmar, som utfalla i hafvet. Den går 

 äfven in i Östersjön, och skall enligt Möbius icke vara sällsynt 

 i bugten vid Kiel. Den träffas äfven vid sådana stränder, som 

 icke äro bergiga, blott der finnas stenar och tång, bland hvilken 

 den kan dölja sig, och den förekommer här på ringa djup nära 

 intill stranden och intill der varande bryggor. I Öresund är 

 den emellertid icke så talrik som vid Kullaberg och norrut. 

 Enligt hvad som anföres i "Skandinaviens Fiskar" lär den äf- 

 ven under vintern stundom hålla sig nära vattenytan, emedan 

 man hade iakttagit, att den under nämnde årstid blifvit tagen 

 och slukad af Lams glaucus, som icke kan dyka. Enligt K. 

 Collett (anf. st.) förekommer den talrik vid Norges södra och 

 vestra kuster upp till Trondhjemsfjorden och sannolikt något 

 längre norrut. — För öfrigt förekommer den vid alla Europas 

 hafskuster, med undantag af de nordligaste, samt äfven i Svarta 

 Hafvet. 



Den lefver af samma slags födoämnen som föregående arter. 

 Den håller sig vid strandbrädden och vidare ned till 6 — 8 

 famnars djup, men enligt Malm sannolikt icke djupare. Den 

 är skygg och försigtig, och tager ofta agnet utan att fastna. 

 Enligt 'Kröyer (anf. st. pag. 555) leker den i Juli. Den anses 

 icke matnyttig. 



