Småmunta Snultraii. 457 



och enligt hvad som auföres i "Skandinaviens Fiskar" blott vid 

 de yttre skären derstädes samt icke långt inne i fjärdarne. 



Enligt livad K. Collett (anf. st.) uppgifver ocli enligt hvad 

 vi sjelfve erfarit är den vid Norges knster mindre sällsynt, 

 ehuru den icke är allmän. Enligt Ström ') förekommer den vid 

 kusten af Söndmör i vestra Norge, och det är troligt, att den 

 går upp till Trondhjemsfjorden. Stundom erhålles den ganska 

 talrik, och vi hafva en gång 1858 i September månad iakt- 

 tagit, att den i Bergen torgfördes i temligen betydlig mängd; 

 och E. Collett iakttog, att den i slutet af Juli 1877 blef in- 

 förd till fisktorget i Stavanger i stort antal tillsamman med 

 yngel af Gadiis morrhua & virens. Enligt denne författare är 

 den icke särdeles sällsynt i Christianiafjorden, och torgföres i Chri- 

 stiania under hösten ständigt, fångad i garn tillhopa med Clupea 

 sprattus. — För öfrigt förekommer den endast vid Englands 

 och Irlands kuster, ehuru' der icke allmän, och den har så- 

 ledes icke någon vidsträckt utbredning, utan synes hafva sitt 

 egentliga hem vid Norge. 



Uti lefnadssättet lär den öfverensstämma med de föregående 

 arterna, och den håller sig vid bergiga ställen i allmänhet på 

 mindre djup. Dess lille mun och temligen svaga tandbyggnad 

 utvisa, att den endast tager smärre djur. Uti dess tarmkanal hafva 

 vi funnit lemningar af insekter (Tipulider) och smärre kräft- 

 djur (Amphipoder och Ostracoder), samt af alger och derjemte 

 grus, hvilket utvisar, att den tager födan på bottnen. Några 

 lemningar af snäckor hafva vi icke funnit, ehuru den sanno- 

 likt förtärer smärre sådana. K. Collett har erhållit honor med 

 mogen rom i slutet af Juli,- och dess lektid synes således inträffa 

 midt under sommaren. Såsom födoämne anses den icke af 

 nåffot värde. 



1) Söiidmörs Beskiivelse, l:ste Part, pag. 267. 



