470 Slägtet Trachypterus. 



längd iimehålles flora ggr i deu största kroppshöjden. De hafva •* 

 sitt läge något närmare butkanten än sidolinien samt nära in- 

 till bakre kanten af underlocket, och deras fästen äro nästan 

 horisontella. De äro vid spetsen snedt afrundade och hafva 10 

 till 13 enkle' strålar, och enligt Nilsson framtill dessutom en 

 kort tagg. — Med bukfenorna är det samma förhållande som 

 med nackfenan och analfenan, eller att de äro afifallande, och 

 hos äldre antingen helt och hållet saknas eller ock vanligen 

 endast äro tillstädes i obetydliga rudimenter, då de deremot hos 

 små ungar, enligt Emert's iakttagelser å en närstående art (Tr. 

 tmnia eller iris), äro starkt utbildade och till en del försedda med 

 utomordentligt långe strålar. Deras främre strålar äro de längste. 

 Enligt Keinhardt och Sparrb Schneider hafva hos äldre indiv. 

 rudimenterna af bukfenor sitt läge uti en grop vid bukkanten 

 under bakre delen af och strax bakom fästet för bröstfenan, 

 och Eeinhardt och Lutken hafva funnit dylika rudimenter af 6 

 strålar, men Sparre Schneider har å det af honom beskrifna 

 exemplaret funnit lemniugar af 8 till 9 strålar, och den främste 

 af desse var mycket lång (ehuru afbruten dock ännu 43 mill. lång) 

 och jemförelsevis tjock.- •) Emery har hos de af honom beskrifne 

 ungarne funnit 6 till 9] strålar i bukfenan. — Stjertfenan är 

 pernament och temligen starkt utbildad, samt utmärkt derige- 

 nom att den är rigtad snedt bakåt och uppåt, samt har i all- 

 mänhet 8 och högst sällan 7 strålar, af hvilka den ytterste å 

 hvardera sidan är större och längre än de andre, och som alla 

 äro enkle och oledade och hos yngre äro något sträfve. Den 

 bakerste strålen är enligt Collett fästad på spetsen af den sista 

 kotan samt rigtad ungef. rätt bakut, och de andre äro fastade 

 på öfre sidan af ryggradens bakerste ände och rigtade mer eller 

 mindre snedt uppåt. Den är utriugad i bakre kanten eller spetsen, 

 och dess längd iunehålles enligt Lutken mellan 5 ''2 och ungef. 

 10 V2 ggr i totallängden, och är i allmänhet mindre än, ehuru 

 någon gång lika med den största kroppshöjden. — Kroppen öfver 

 allt och sidorna af hufvudet äro betäckta af en mycket tunn 

 och löst sittande, silfverhvit och starkt glänsande beläggning 



1) Uti Lunds Universitets zoologiska museum liafva vi år 1861 haft 

 tillfälle att undersöka lemningarne af ett vid Helsingborg under hösten 

 1860 erhållet exemplar af denne fisk, som varit något mindre än 6 fot 

 långt, och dera iakttagit qvarvarande rudimenter af 4 strålar i bukfenau. 



