Slägtet Regalecus. 473 



vara uti ett redlöst tillstånd, liggande på flata sidan på några 

 få famnars djup på hafsbotten, eller trögt simmande på sidan 

 såsom en flundra. Såsom djupvattensfisk lefver den säkerligen 

 endast af animalisk föda, ehuru man i dess mage funnit fint 

 sönderdelad tång, som den då sannolikt förtärt af brist på annan 

 föda under sjukligt tillstånd. Den skall vara ganska fet strax 

 den erhålles, enligt hvad vi i Finmarken liört uppgifvas, men 

 dess fett är löst och oljigt och rinner lätt ur den efter döden. 



II. Slägtet Regaleciis, Ascanius. 1772. 



(Icones EeruTU naturalium, 2;d Cayer, tab. XI. — 1772. — Gymnctrus, 

 BlocH: Natuigesch. der ausländ. Fische, 9ter Theil, pag. 94. — 1795). 



Kroppen särdeles långsträcJct och handformig . Tänder 

 saknas sannoUM^ åtminstone hos äldre.^) Bi/ggfenans främre 

 a/delning eller nackfenan äfvensom bukfenorna permanenta, 

 men dessa senare utgöras hvardera blott af en ende lång 

 stråle. AnaJfena och stjertfena saknas, eller äro möjligen af al- 

 lande. Re/ben förefinnas. Gälhinnans strålar 6 — 7. 



Vår kännedom om de till detta slägte hörande arter är så 

 ofullständig, att man knappt approximativt kan säga, huru många 

 verkliga arter äro kända, men sannolikt äro åtminstone 4 å 5 

 af de beskrifna arterna skilda. Kepresentanter för slägtet hafva 

 blifvit funne i Atlantiske Oceanen, t. o. m. nere vid Goda 

 Hopps Udden och i dess nordlige delar och i norra Ishafvet, i 

 Medelhafvet, och i hafvet vid Australien och Nya Zeland, så 

 att detta slägte, liksom andra, som omfatta pelagiske djupvattens- 

 fiskar, har en mycket vidsträckt geografisk utbredning. K. Col- 

 LETT 2) har först upptagit 3:ne och sedan blott 1 art af detta slägte 

 såsom tillhörande Norges Fauna, och S. Nilsson ^) är böjd för 

 att anse, att flera än en art af det tillhöra vår Skandinaviska 

 fauna. Sedan vi erfarit, hvilka betydliga formförändringar 

 arterna af föregående slägte förete, äro vi böjde för att med 



1) Enligt Hancock & Embleton; Ann. a. Magaz. of nat. hist. 2 ser. 

 vol. IV. pag. 4, enligt Layard: Proceed. of the Zool. Soc. of Lond. 1868, 

 pag. 321, och enligt Lindroth: Kong. Vet. Akad:s nya Handl. 1798, pag. 

 292. Dä Valenciennes (Hist. nat des Poiss. T. X, pag. 354) säger sig 

 hafva funnit tänder hos Gymnetrus gladius, men så små, att de icke kun- 

 nat kännas, anse vi det sannolikt, att de icke varit några verkliga tänder» 



2) Norges Fiske, pag. 83 & följ. och Christ. V^id. Selsk;s Forh. 1883, N:o 16. 



3) Skand. Fauna, 4:de delen, Fiskarna, pag. 170. 



