Sillkungen. 481 



stora i förhållande till hufviidets storlek. Locket är bredt och 

 har en irreguliert rhomboidisk form. upptill med ett bakåt 

 emot bröstfenans ände rigtadt afrimdadt hörn, och detta så väl 

 som de andra gällocken är å yttre sidan försedt med starkt 

 framstående radiära linier. Underlocket är litet, i bakre 

 kanten föga afrundadt samt rigtadt snedt uppåt och bakåt. 

 Mellanlocket är horisontelt och smalt, ehuru baktill bredare 

 och afrundadt, och sträcker sig med sin främre smale ände 

 fram till ledgången för underkäken. Förlocket är bredt half- 

 månformigt, med båda ändarne tillspetsade och den nedre mer 

 utdragen och sträckande sig till underkäkens ledgång, och dess 

 nedre bakre hörn har ungefär formen af en aftrubbad rät vinkel. 

 Gälhinnans strålar äro 7 (Hancock & Embleton), och båda gäl- 

 hinnorna tjockas vara förenade under det smala gälnäset. — 

 Byggfcnan, som intager nästan hela kroppens längd, börjar 

 på pannan öfver ögonen med en främre afdelning eller nack- 

 feua med lU till 15 betydligt längre och till dels större strålar, som 

 emot spetsarne äro böjde bakåt och vid basen alla sins emellan och 

 den bakerste derjemte med den följande ryggfenan äro förenade 

 genom hinna, och af hvilka åtminstone de fleste vid bakre 

 sidan af deras öfre frie del äro kantade med en hinna, hvilken 

 vid deras spetsar är något bladformigt utbredd'). Denna nack- 

 fena tyckes förete en främre och en bakre afdelning. A det 

 nämnda exemplaret i Bergens museum iakttogo vi, att omkring 

 de 12 främste strålarne i ryggfenan voro längre och till en del tjoc- 

 kare än de följande och att af desse den 2:dre — 5:te voro mindre 

 än den l:ste. De aftaga emellertid så småningom i längd bakåt, så 

 att den bakerste af dem ej är så synnerligen mycket längre än 

 den följande strålen i ryggfeuau. Med inbegrepp af nackfenan 

 räknade Lindroth i ryggfenan hos sitt exemplar 406 strålar 2). 

 K. CoLLETT har å det nämnda exempl. i Bergens museum räk- 

 nat omkring 220 strålar i hela ryggfeuan. Hancock & Emble- 

 ton räknade 12 strålar i ryggfenans nackafdelning och 268 

 d:o i dess öfrige afdelning eller inalles 280 strålar. J. Steen- 

 STRUP hade enligt Lutken å det i Köpenhamns Universitets Zool. 



J) S.isora redan ofvau blifvit anfördt hade Lindroth icke iakttagit 

 denna nackfena. 



2) Yi hafva redan ofvan framstält de af NlLSSON i Prodromus Ichtliyo- 

 logife Scandin. anförde grunder för att något draga tillförlitligbeten af 

 denna uppgift i tvifvelsmål. 



Lilljehorg, Fiskarne. 31 



