484 Slägtet lleofalecus. 



för öfrigt sjölies vara något aimorlunda formad. — De<s Irojjps- 

 yta är i det närmaste lik den hos sölvkveiten. Huden är be- 

 täckt af en mycket tunn och lätt affallande silfverhvit, med 

 iridescerando glans försedd ytterhud, utan spår till fjäll. Enligt 

 Lindroth hade denne silfverhvite färg någon skiftning i brons. 

 Sjelfva huden är öfverallt småknottrig, men knottrorna äro 

 icke jemnt fördelade. Långs hvardera kroppssidan, ofvan sido- 

 linien äro 4 långsgående, något litet upphöjda och dunklare 

 band, uti hvilka knottrorna äro större och mera utstående, och 

 långs sidorna af ryggen finnas äfven spår till dylika band'). 

 Mellan dessa band äro knottrorna helt små och glesa, så att 

 huden här synes nästan slät. På rygg- och buksidorna hafva 

 vi funnit dem jemnt fördelade och större än de mellan banden, 

 och på den senare sidan äro de stora och starkt framstående 

 långs bukkanten. — Sidolinien börjar ofvan ock bakom ögat 

 och sänker sig så småningom nedåt, så att den vid anus blott 

 är omkr. 17io ^- ^Her 51 mill. från bukkanten. Derifrån går 

 den rät bakåt och närmar sig allt mer och mer bukkanten tills 

 den slutar i stjertspetsen. Enligt Lindhoth och Hancock & Em- 

 BLETON förefinnas tunna och afiånga skifvor (utan tvifvel ben- 

 skifvor) långs den samma. — Pupillen lär vara rund. — Hvad 

 färgen beträffar hafva vi redan till stor del anfört den på 

 kroppen. Dertill får läggas, att alla fenorna äro liögröda, att 

 på kroppssidorna äro snedt uppifrån och nedåt och bakåt rigtade 

 tvärgående svartaktige fläckar, som här och der bilda afbrutna 

 tvärband. De äro i synnerhet belägna på den främre delen af 

 kroppen. På det Bergenska exemplaret voro de ännu tydlige, 

 och vi räknade 15 dylika afbrutna tvärband. Iris är silfver- 

 hvit och pupillen svartblå. Munnen är svart inuti. 



Ungarne till denna så väl som till de andra arterna inom 

 detta slägte äro fullkomligt okände, så vida icke den 2 fot 

 67io ^^^ 6ller 798 mill. långe Regalecus russellii (Shaw)-) 

 från Vizagapatam i Indien, utrustad -med en väl utbildad stjert- 

 fena med 4 strålar, af hvilka den ene är särdeles lång, är en 

 unge af någon art inom det samma. Detta synes vara troligt. 



1) Ä det Bergenska exemplaret hafva vi funnit dessa band mycket 

 tydliga. 



2) General Zoology, vol. lY, part 2, pag. 195, pl. 28. — 1803. 



