496 Släo:tet Carelophus. 



nige, men dock de fleste ledade. — Kroppen bakom hufvudetv 

 är täckt af små, rundade eller ovala och tunna ct/chidfjäll, 

 som icke äro aifallande, och som i allmänhet äro spånlikt sit- 

 tande. — Sidohnien otydlig. — Färgen är betydligt vexlande. 

 Om det ofvan anförda mindre exemplaret hafva vi, då det var 

 lefvande, i detta afseende antecknat -följande: Ofvan gulbrun- 

 aktig, med omkring 11 olivbrune fläckar å hvardera sidan af 

 ryggen långs ryggfenans bas. Desse fläckar fortsättas ned åt 

 kroppssidorna och bilda tvärband, som ofta å midten af sidorna 

 äro af brutna, samt för öfrigt ej äro skarpt begränsade eller sär- 

 deles tydliga. Dessutom förefinnas talrike, smärre olivbrune 

 fläckar och punkter på ryggfenan och kroppssidorna. Bröstfe- 

 norna, analfenan och stjertfenan äro gulbrunaktiga, utan fläckar, 

 bröst- och stjertfenorna något mörkare. Omkring hyartdera 

 ögat är en mörkare brun ring, från hvilken utgår en fläck af 

 samme färg nedåt sidan af hufvudet till bakom munvinkeln. 

 Tentaklerna eller hudbihangen ofvan ögonen gula. Iris af 

 samme färg som ringen ut omkring ögat, men närmast pupillen 

 är en smal guldgul ring. Sedan den en stund förvarats lef- 

 vande i ett mindre kärl, ändrade den färgen något, och blef 

 ljusare än den var strax den uppkom ur hafvet. Tentaklernas 

 gule färg öfvergick till en ljust gulbrun färg med dragning i 

 rödt. Buken var hvit med köttfärgad anstrykning. Det större 

 ofvan anförda exemplaret var mycket mörkare, och hade kroppen 

 brunaktig, med ljusare gråbrunaktig buksida, och med något 

 ljusare fin marmorering på kroppssidorna. Tentaklerna voro 

 dock gulaktiga, och bröst-, anal- och stjertfenorna voro gul- 

 brunaktiga, ehuru något mörkare än hos det mindre exemplaret. 

 Mycket små ungar hafva en blekare färg på fenorna och mör- 

 kare sådan på tentaklerna, och stundom temligen mörk med 

 ljusare marmorering försedd färg å kroppen. 



Tångsnärtan är mycket sällsynt vid Sverige, och de enda 

 exemplen på dess förekomst härstädes äro dels det, som af A. 

 W. Malm blifvit anfördt vid Skandinaviske Naturforskarnes 

 9:de möte i Stockholm l8G3i) och hvarför han utförligare re- 

 dogjort i Göteborgs och Bohusläns Fauna, pag. 471, och dels 

 det, som anföres af C. A. Hansson i Öfversigt af K. Vet. Ak:s 



Ij Förhandl. vid de Skaud. Naturforsk-.s 9:de möte i Stockli. 1863, 

 pag. 409, tv. 1865. 



