512 Släai^tet Lumpeiuis. 



näset på samma sätt, som hos föregående, ehuru de vid siu för- 

 ening äro något starkare än hos den bundne vid det senare — 

 Tänderna, som endast förekomma på mellankäksbenen och un- 

 derkäken, äro koniska och tillspetsade och små, och bilda fram- 

 till i mellankäksbenen en yttre och en inre rad af något större 

 och mellan dem ett par rader af mindre tänder, hvilka senare 

 emot dessa bens bakre ändar försvinna. Uti den yttersta raden 

 liafva vi på sidorna af dessa ben hos äldre hanar funnit en och 

 annan tand, som varit betydligt större än de andre, ehuru ej 

 fullt så stora som de så kallade huggtänderna hos föregående 

 art. I underkäken bilda tänderna för det mesta en enkel rad, 

 ehuru främst i den samme förefinnes en inre kort rad af smärre 

 tänder. Liksom i öfverkäken förefinnas äfven i den undre hos 

 hanar såväl framtill som på sidorna några få tänder, som äro 

 betydligt' större än de andra och kunna betraktas såsom små 

 huggtänder. — Ryggfenan börjar öfver fästena för bröstfenorna 

 och slutar ett litet stycke framom stjertfenan, men från dess 

 slut går en låg, baktill nästan omärklig fenhinna till denna 

 fenas bas. Kyggfenans strålar, som alla äro taggstrålar, vexla 

 uti antalet mellan ()8 och 74, men äro vanligen 71 till 72. 

 Fenans största höjd, vid och strax framom midten af den 

 samma, är ungefär lika med ','2 af största kroppshöjden. Dess 

 2 till 3 främste strålar äro mycket kortare än de andre, och 

 alla utskjuta något med sine spetsar utom fenhinnan. — Anal- 

 fenan, som börjar strax bakom anus och slutar litet bakom 

 slutet af ryggfenan, ehuru den icke sammanhänger med stjert- 

 fenan, samt är något lägre än ryggfenan, har framtill en smal 

 men temligen lång taggstråle och bakom den 48 till 51 (van- 

 ligen 49 till 50) mjuke, ledade och vid spetsen grenige strålar. 

 — Bröstfenorna, som hafva ett vertikalt fäste, äro af en re- 

 guliert oval form, med de nederste och öfverste strålarne ungef. 

 lika långe och med de mellerste längst. De hafva 14 till 15 

 (vanligen 15) strålar, som alle äro ledade, och, med undantag 

 af den öfverste, klufne. Deras längd hos det största af de 3me 

 nämnda exemplaren är 22 mill., och de äro föga kortare än 

 afståndet mellan den främre orbilalkanten och den bakre spet- 

 sen af locket. — BuJcfcnorna, som hafva sina fästen något li- 

 tet framom fästena för bröstfenorna, äro sittande tätt intill 

 hvarandra samt små och smala, och bestå af 1 taggstråle och 



