Tångbrosmen. 513 



3:ne mjuke, ledade och kliifne ^) strålar, och taggstrålen är starkt 

 fästad vid den j^tterste mjuke strålen. — Stjertfenan är lång, 

 ungef. så lång som afståndet mellan nosspetsen och öfre grän- 

 sen, för gälspringan (hos det största exemplaret af de nämnda 

 3me 27 mill. lång), och hos de äldre är den lancettformig, 

 eller starkt tillspetsad, och hos de yngre trubbig eller svagt 

 tillspetsad. Den har 11 fullständige och grenige och ofvan 5 

 och nedan 4 ofullständige men till en del ledade strålar. — 

 Fjäll förefinnas icke på hufvudet, med undantag, af kinderna 

 under och bakom ögonen, der de äro ytterst små. Kroppen är 

 betäckt af små, rundade och tunna, men fast sittande cycloid- 

 fjäll. — Sidolinien företer samma förhållande som hos före- 

 gående art, och är otydlig. — Färgen är fläckig, men något 

 växlande i anseende till fläckarnes storlek och mängd, äfvensom 

 i anseende till den mer eller mindre Ijuse bottenfärgen. Denne 

 är på ryggen och öfre delarne af kroppssidorna stundom blekt 

 gulbrunaktig, dragande något i blåaktigt, och stundom blekt 

 ^rågulaktig med svag olivgrön anstrykning, och på denne bot- 

 tenfärg förefinnes en mer eller mindre tät marmorering af mer 

 eller mindre mörkt gråbrunaktige fläckar, af hvilka en del äro 

 större, uppkomne genom sammanflytning af mindre och bil- 

 dande 8 till 9 orediga tvärband, stundom under och stundom 

 både öfver och under sidolinieu samt sträckande sig ut på 

 ryggfenau. Hufvudet har ofvan och på sidorna ryggens botten- 

 färg och är fint marmoreradt med gråbrunt. Nedre kropssi- 

 dornas färg öfvergår så småningom i buksidans, som är gul- 

 hvitaktig, utan fläckar, framtill stundom med violett, baktill 

 med olivgul och midtåt med silfvergrå glans. Ryggfenan och 

 stjertfenan blekt grågulaktiga, med mörkare tvärband, som på 

 den förra gå snedt uppifrån nedåt och bakåt och på den senare 

 gå tvärt öfver. Bröst-, buk- och analfenorna äro ofläckade, 

 de först nämnda med gulaktige strålar, och de andra blekt grå- 

 gulaktiga eller gråhvitaktiga. Iris är messingsgul och upptill 

 skuggad af svart. 



Tångbrosmen är liksom långbarnet egentligen en högnor- 

 disk fisk, som i hafven vid Sveriges kuster är mycket sällsynt. 



1) Uti Skandinavisk Fauna uppgifves, att de mjuke strålarne äro 

 enkle, d. v. s. icke klufne, och äfven Stuwitz och Collett säga blott, 

 att de äro ledade. Efter mikroskopisk undersökning hafva vi förvissat oss 

 om, att de äro tvågrenige vid spetsen. 



Lilljeborg. Fiskarne. 33 



