520 Slägtet Pholis. 



utom fenhinnau. Den är fullständigt skild från stjertfenan,. 

 och dess bakre hörn är afrundadt. — Bröstfenorna äro stora, 

 hredt ovala samt räckande till anus. Deras längd hos ofvan 

 nämnda större exemplar är 1 -/lo ^- öUer 36 mill., och således 

 ungef. lika med kroppens största höjd. De hafva 13 enkle 

 men ledade strålar, af hvilka de 5 nedre med spetsarne skjuta 

 utom fenhinnan. Deras fästen (basalstycken) äro vertikala och starkt 

 utstående, antydande en större rörlighet. — Bulifenorna^ som hafva 

 sina fästen mellan bröstfenornas d:o och som icke sitta nära 

 intill hvarandra, äro ej synnerligen små, men temligen smala 

 och i spetsen tväklufna. De hafva 1 kort och med den näst 

 intill varande strålen förenad taggstråle, samt 3me mjuke och 

 ledade, men icke grenige strålar. Deras längd är 21 mill. — 

 Stjertfenan, som är afrundad och hvars längd är Vi o t- ^ller 

 24 mill. och således ungef. lika med -f^ af största kroppshöj- 

 den, har 9 fullständige och grenige samt ofvan och nedan 4 

 ofullständige strålar. — Fjäll saknas, men sklolinien är för 

 det mesta tydlig. Ett stycke framom spetsen af den tillbaka- 

 böjda bröstfenan gör den en stark krökning nedåt och går der- 

 efter rät långs midten af kroppssidan till stjertfenan. Dess 

 bakre porer äro mindre tydliga. — Färgen är vexlande dels 

 efter åldern och dels individuelt. De äldre hafva i allmänhet 

 en dunklare färg än do yngre. På ryggen och kroppssidorna 

 äro de mer eller mindre mörkt grönaktige, med marmorering 

 af mörkare, brunaktige eller svartaktige fläckar, som stundom 

 bilda orediga tvärband. Buksidan är ofläckad, hvitgulaktig. 

 Mörka band synas på de vertikala fenorna och på bröstfenorna. 

 Analfenan i allmänhet med hvite spetsar på strålarne och ett 

 mörkt långsgående band in)ianför dem. Iris mörkt grågrönaktig 

 med en smal gul ring närmast pupillen. Öfver ett lefvande 

 ungt exemplar hafva vi antecknat följande: Ofvan mörkt grön, 

 med något mörkare marmorering och med gulaktige fläckar på 

 öfre och nedre kroppssidorna. Rygg- och bröstfenorna med 

 mörka band på en ljusare grönaktig botten. Stjertfenan med 

 breda gulaktiga och mörkt grönaktiga tvärband. Analfenan 

 med hvitaktige spetsar på strålarne och der innanför med ett 

 svartaktigt långsgående band samt vid basen gulaktig. Buk- 

 sidan och bukfenorna gulaktiga. Undre sidan af hufvudet gul- 

 aktig, med mörkare molnfläckar. — Kotornas antal är enligt 

 GiJNTHER 38, af hvilka 12—13 äro bålkotor. 



