Tejstftisken. 527 



5 små koniska och något trubbiga tänder. Suspensorialappara- 

 tens ben äro af vanlig beskaffenhet. Det samma är förhållandet 

 med pterygopalatinapparatens ben, men gombenet är litet och 

 saknar hvarje spår till tänder. Pter^-goidbenet är stort, men 

 mesopterygoidbenet är temligen smalt, ehuru något utskjutande 

 inåt öfver kanten af pterj^goidbenet, då det betraktas från yttre 

 sidan. O. metapterygoideum har vanlig form och storlek. Mel- 

 lankäksbenen och öfverkäksbenen äro små, de senare något längre 

 än de förra samt med spår till ett uppstigande utskott vid 

 midten af deras öfre kant. Det från de förras inre ände upp- 

 stigande utskottet är kortare än sjelfva benet. Underkäkshalf- 

 vorna äro breda och starka. Locket och underlocket bilda till- 

 samman en nästan liksidig triangel, och det förras öfre kant 

 är hinnartad. Mellanlocket är temligen stort, aflångt och i 

 undre kanten bugtigt. Både detta och de båda föregående äro 

 tunna och genomsigtiga. Förlocket är något tjockare och sa- 

 belformadt. Posttemporalbenet är nästan enkelt, d. v. s. med 

 blott ett rudiment af det utskott, som skulle vara fästadt vid 

 o. o])istlioticum, och det är således egentligen icke gaffelformigt. 

 Skulderapparatens ben äro för öfrigt af vanlig beskaffenhet, och 

 de båda små och smala och framtill tillspetsade bäckenbenen 

 äro fastade med sine främre ändar vid de båda nedre med 

 hvarandra sammanstötande ändarne af nyckelbenen. Bukfenans 

 tagg är jemförelsevis temligen stor och stark. — Kotornas an- 

 tal är 84 till ^Q, af hvilka 36 äro bålkotor. l:sta kotans 

 neuralbåge är orörligt sammanvuxen med sin kropp. 



Från nordligaste delarne af Östersjön och sannolikt sydli- 

 gaste delarne af Bottniske Viken ') förekommer denna art sö- 

 der och vester ut vid alla våra Svenska hafskuster, och vidare 

 vid alla Norges d:o upp till Ryska gränsen, samt derifrån öster 

 ut äfven vid Eyska Lapplands Ishafskust, enligt A. J. Malm- 

 gren. Upsala Universitets zoologiska museum eger ett par ex- 

 emplar från Stockholms skärgård, af hvilka det ena är omkr, 

 4'/2 t. dec.m. eller 135 mill. långt. Den synes emellertid här 

 vara sällynt, emedan den icke upptages bland de af C. J. Sun- 



1) Enligt Malmgrkn' (anf. st.} har Hj. Widegren med bottenhåf ta- 

 git ett 67,0 tum eller 198 mill. långt exemplar i Ålands Haf mellan Svart- 

 klubben och Higrnildsskär. 



