534 Slägtet Anarrhichas. 



den andra 7 tänder samt dessutom 1 inskjuten mellan ett par 

 af de bakre, jemte den udda tanden fram- och baktill. Hos en 

 yngre individ hafva vi räknat blott 4 tänder i hvarje rad, 

 samt ingen udda tand. På underkäken bilda de koniska tän- 

 derna på främre änden af hvartdera underkäksbenet hos unge 

 individer 2:ne och hos gamle 2 till 3 rader. Af dessa äro de, 

 som sitta i främsta eller yttersta raden, lika samt lika stora 

 med de motsvarande på mellankäksbenen samt mycket större än 

 de andra och något krökta bakåt eller inåt. De främsta stora 

 koniska tänderna på underkäken äro hos den gamle individen 

 4 och hos den yngre 3:ue på hvardera underkäkshalfvan. Bakom 

 de stora främre tänderna på mellankäksbenen äro hos den äldre 

 individen på det ena mellankäksbenet 10 och på det andra 7 

 mindre koniska tänder, och bakom dem på underkäken äro hos 

 samme individ på ena underkäkshalfvan 5 och på den andra 6 

 dylika tänder. Hos den yngre individen äro på hvartdera mel- 

 lankäksbenet bakom de stora främre tänderna 7 mindre tänder, 

 och bakom de samma på hvardera underkäkshalfvan finnas 

 blott 2:ne mindre koniska tänder, så att denne äfven i detta 

 afseende företer en betydlig skiljaktighet från den äldre indi- 

 viden. På underkäken bilda de trubbiga, eller med afrundad 

 krona försedda krosständerna bakom de koniska och tillspetsade 

 framtill 2:ne långsgående rader och bakerst en enkel sådan. 

 Hos den äldre individen äro på ena underkäkshalfvan 17 och 

 på den andra 16 dylika tänder, utom en eller annan mindre 

 sådan, som är inklämd i vinklarne dem emellan såsom en an- 

 tydning till en tredje rad ; och hos den yngre finnas å ena un- 

 derkäkshalfvan 10 och å den andra 11 dylika tänder, och på 

 den ena d:o dessutom å yttre sidan uti en vinkel mellan 2:ne 

 en mindre sådan inklämd. Både de undre och öfre svalgbenen 

 äro försedda med små, tillspetsade och kardlikt sittande tänder. 

 — Ryggfenan, som börjar på nacken något litet framom gäl- 

 springornas öfre vinklar och sträcker sig ända till stjertfenan, 

 från hvars bas den vanligen är skild, ehuru den dermed stun- 

 dom 3'tterst obetydligt är sammanbunden '), är nästan jemnhög, 

 ehuru framtill något lägre, till större delen af sin längd, och 



1) Enligt R. CoLLETT äro dess bakerste korte strålar hos mycket 

 små ungar (af 57 niilliii-.s totallängd^ sammanbundne med stjertfenan (Nor- 

 ges Fiske, pag. 70). 



