Vanlige Hafkatteii. 535 



sänker sig hastigt baktill ned till stjertfenans bas och är der 

 snedt afskuren. Dess största höjd är ungef. lika med '/a ^^ 

 största kroppshöjden. Den har 69 till 77 (vanligen 70—74) 

 strålar, som alla äro enkle och oledade samt, med undantag af 

 de 10 till 12 bakerste, som hafva sitt läge i dess bakerste 

 snedt afskurne ände, och som äro taggspetsade '), äro mjuke 

 och böjlige vid spetsen. Den l:ste strålen är märkbart kortare 

 än den 2:dre, och alla strålarne äro rigtade snedt uppåt och 

 bakåt, och den tjocka fenhinnan räcker ända till deras spetsar, 

 med undantag af den mellan de taggspetsade, som hafva spet- 

 sarne något litet utskjutande utom den samma. — Änalfenan, 

 som börjar ett litet stycke bakom anus och något framom 

 midten af totallängden (hos det nämnda exemplaret 7^/io t. 

 eller 234 mill. bakom nosspetsen) och slutar strax framom 

 stjertfenans bas samt är fullständigt skild från denne, har 43 

 till 48 (vanligen 43 — 46) strålar, som alla äro mjuke samt, 

 med undantag af den l:ste, ledade och af hvilka de bakre äro 

 tvåklufne vid spetsen. Denna fena är betydligt lägre än rygg- 

 fenan, och dess l:ste stråle är betydligt kortare än den 2:dre 

 och fenans bakre hörn eller spets är trubbig, och icke afskuren 

 såsom ryggfenans d:o. — Bröstfenorna äro stora och snedt 

 afrundade, och räcka, då de böjas tramåt, något litet framom 

 bakre änden af öfverkäksbenet och munvinkeln, samt hafva 

 19 till 20 strålar, som alla äro ledade och, med undantag af 

 den öfverste, grenige. Dessa fenors längd a det nämnda exem- 

 plaret är 2^10 t- eller 68 mill. — Stjertfenan är liten och 

 afrundad samt har 13 fullständige och ofvan och nedan 4 ofull- 

 ständige strålar, och dess längd, som hos det nämnda exem- 



1) Denna egenhet, som tyder pä en sekundär afnötning af tenan 

 på detta ställe, och hvars uppkomst förtjente att undersökas, om tillfälle 

 dertill medgafs, har endast blifvit anmärkt af NILSSON i Skandinavisk 

 Fauna, och af de öfrige författarne blifvit med tystnad förbigången. Ge- 

 nom Intendenten A. Stuxbergs benägna välvilja hafva vi varit i tillfälle 

 att taga kännedom om det af Malm (anf. st) omnämnda exemplaret från 

 Varberg- af 140 milhs längd, hvilket är i dålig författning, och saknar 

 stjertfena samt tyckes hafva blifvit uttaget ur ventrikeln hos någon rof- 

 fisk. Äfven hos detta lilla exemplar äro de bakre strålarne j ryggfenan 

 till det vanliga antalet taggspetsade och liknande vanlige taggstrålar, så 

 att det är tydligt, att denna bildning af denna fenas bakerste del tidigt 

 uppträder. 



