536 Slägtet Anarrhichas. 



plaret är 1 1/2 ^- ©Hei' 45 mill., är något mindre än 'A af 

 liufvud«ts d:o. — Huden är tjock och stark, och i den Faname 

 bakom hufvudet förefinnas små, rundade och tunna och temli- 

 gen glest sittande cycloid fjäll. Tramtill öfver bröstfenorna och 

 närmare ryggkanten förefinnes en något uppåt böjd rad af hvite 

 slemporer, såsom en antydning till sidolhrie, men dessa för- 

 svinna snart bakåt, och sidolinien är således otydlig och ofull- 

 ständig. — Färgen är vexlaude. Stundom är den mer eller 

 mindre mörkt gråbrunaktig, med omkring 12 svartaktiga ojemna, 

 af smärre sammanflytande fläckar bildade och mer eller mindre 

 tydliga tvärband på kroppssidorna och ryggfenan. Stundom är 

 färgen mörkare, svartgråaktig eller t. 0. m. svartbrunaktig, med 

 temligen otydliga svartaktiga tvärband. De yngre äro vanli- 

 gen ljusare, med en ljust gråbrunaktig eller stundom grågrön- 

 aktig bottenfärg, och med ganska tydliga svartaktiga ojemna 

 tvärband samt på ryggen mellan dem äfven med en del smärre 

 svartaktige fläckar. Bukens färg är i allmänhet något ljusare, 

 men fenorna hafva samme färg som kroppssidorna. Iris är 

 sv artaktig, med en ljusare ring närmast pupillen. 



Skelettet. Kraniet är, i öfverensstämmelse med hufvudets 

 form hos fisken, kort och högt samt hoptryckt, så att dess 

 största bredd, öfver ossa pterotica blott utgör ^4 af dess största 

 höjd, öfver pannbenet och parasphenoidbenet, och denna senare 

 innehålles endast något mera än 1 '/o ggr i dess längd. Basi- 

 occipital benet är hoptryckt, så att dess höjd är större än dess 

 bredd, och dess sidor äro konkava. Det är genom sidonackbe- 

 nen utestängd t från det vertikalt triangulära eller ock vertikalt 

 elliptiska nackhålet, och detta är endast omslutet af dessa senare 

 ben, hvilka äro försedda med väl utbildade ledknappar (condyli oc- 

 cipitales) för artikulationen med hsta kotan. Öfre nackbenet 

 saknar köl baktill och har endast en låg sådan framtill, samt 

 är å förra stället genom ossa epotica skildt från sidonackbenen. 

 Det skiljer de båda ofvan konkava hjessbenen från hvarandra, 

 och stöter med sin främre spets intill pannbenet. O. epotica 

 äro ligtade utåt och bakåt och räcka lika långt tillbaka som 

 o. xÉerotica, och de äro stora samt gränsa inåt och nedåt till 

 hvarandra och till sidonackbenen. Mellan hvartdera af 0. epo- 

 tica och det angränsande hjessbenet äi- en djup grop. O. ptero- 

 tica äro vertikalt stälda och det är samma förhållande med 

 de framom dem varande 0. sphcnotica, på hvilkas yttre sida, 



