552 Slägtet Zoarces. 



VI. Slägtet Zoarces, G. Cuviek. 1829. 



(Régne Animal, 2:ma édit, pag. 240. — 1829). 

 Stjertfenan icke distinkt eller tydlig. HiÅfimdet medel- 

 måttigt, ofvan kullrigt och under plattadtj med bred ock af- 

 rundad nos ocli tjocke och rörlige läppar. Kroppen långsträckt^ 

 frandill trindlagd och baktill hoptryckt, täckt af små glesa 

 och tunna och rudimentära fjäll. Koniska tänder på mellan- 

 käksbenen och underkäken, framtill bildande 2:ne rader, men 

 inga på gombenen eller plogbenet. En lång ryggfena och en 

 d:o analfena, båda sammanlöpande vid stjertspetsen, den förra 

 ut emot denne med en urbugtning eller idskärning, uti hvilken 

 strålarne äro korte och fine taggstrålar, men för öfrigt äro 

 alla strålarne så väl i dessa fenor som i de andra mjuk- 

 spetsade. Bukfenorna små, med blott 3 till 4 strålar samt 

 fastade framom bröstfenornas fästen. Falska gälar förefin- 

 nas. Gälhinnatis strålar 6. Simblåsa och appendices pylo- 

 ricm saknas. 



Till detta slägte höra enligt Gunthek^) 2:ne arter, från de 

 tempererade och norre delarne af Europa och Nordaiaerika, och 

 af dessa är den Europeiska arten utmärkt derigenom att den 

 föder lefvande eller utkläckte ungar. Denna senare arten är 

 allmän äfven hos oss. 



1. ZoJirces viviparus (Linné). 



\ Tånglaken. 



Rf. 72—78+8—10+20—21 ; af. 80—85; brf. 18-19; bf. 3. 



Tånglaken, N. Gisslkr: Kongl. Sv. Vetensk. Akacl:s HaiuU. vol. 



IX, 1748, pag. 37, tab. II. - 1748. 

 Blennius viviparus, Linné: Fauna Svecica, edit. II:da, pag. 113. — 1761. 

 „ „ A. J. Rétzius: Faunse Suecicaj Pars Lnia pag. 325. 



— 1800. 

 Zoarcceiis ,. S. Nilsson : Prodroinus Ichthyol. Scand. pag. 105. — 



1832. 

 „ „ C. U. Ekström: Fiskanie i Mörkö Skärgård; Kongl. 



Vet. Akad:s Haiidl. 1834, pag. 48. — 1835. 

 Zoarces „ Valenciennes: Hist. nat. des Poiss. par Cuvier & 



Valenciennes, T. XI, pag. 454. — 1836. 



1) Catal. of tlie Acauth. Fisli. in tlie coll. of Brit. Mus. vol. III, 

 pag. 295. 



