556 Slägtet Zoarces. 



af största kroppshöjden, har omkring 100 till 109 strålar, som 

 alla, med undantag af 8 till 10 taggspetsade uti urskärningen, äro 

 mjuke och ledade samt, med undantag af den främste, grenige'). 

 Fenhinnan är särdeles tjock. — Analfenan^ som börjar ett litet 

 st3Tke bakom anus och räcker till spetsen af stjerten, der den sam- 

 manlöper med ryggfenan, samt är lägre än denna, har 80 till 85 

 strålar, som alla äro mjuke och ledade samt, med undantag af den 

 främste, grenige. Dess fenhinna liknar den i ryggfenan. — 

 Bröstfenorna, som äro stora, breda och afrundade (dei'as längd 

 hos det nämnda ex. 1 ^ k, t. eller 39 mill.), och hvilkas längd 

 är ungef lika med kroppens höjd öfver anus, hafva 18 till 19 

 (vid våra vestra kuster vanligen 19) strålar. Deras fästen äro 

 vertikala,- och sträcka sig ned nästan i jemnhöjd med bukens 

 profil. De synas vara något större hos hanarne än hos honorna. 

 Hos den ofvan nämnde store hanen hafva vi funnit deras längd 

 vara 1 V2 ^- ^Uer -45 mill. samt lika med största kroppshöjden. 

 — Bulefenorna, som äro fastade framem bröstfenornas fästen, 

 äro mycket små, nästan rudimentära (hos det nämnda ex. 10 

 mill. långa), med längden utgörande omkring ^j^ af bröstfe- 

 nornas d:o, och hafva 3me mjuke och ledade strålar, af hvilka den 

 innerste äfven är grenig. — Huden är tjock och mycket slem- 

 mig, och i den äro å kroppen, men ej å hufvudet eller fenorna, 

 inbäddade små, mycket glesa och tunna, rundade eller ovala 

 cycloidfjäll. Dessa hafva grofva koncentriska strimmor samt 

 temligen glesa radiära sådana, som utgå från centrum åt alla 

 sidor. Endast den främre delen af siäolinien är märkbar 

 Dess porer äro mycket små, och den af dem bildade raden bör- 

 jar ofvan och något framom gälöppningen, går derifrån något 

 slingrig bakåt, samt sänker 'sig tvärt något framoäi bakre änden 

 af bröstfenan, hvarefter den går bakåt långs midten af kropps- 

 sidan och kan ännu spåras något bakom anus. — Färgen är 

 föga vexlande. I allmänhet är den gulbruuaktig eller stundom 

 mera grägulaktig, med undre sidan af hufvudet och buksidan 

 mer eller mindre blekt grågula. På ömse sidor om kroppssidornas 

 midtlinie finnas 12 till 14, något alternerande stälde, svartak- 

 tige tvärfläckar, som icke äro skarpt begränsade samt bakåt 

 emot stjertspetsen äro mindre tydlige, och af hvilka de öfre 



V) De grenige strälarne äro först tvågrenige och derefter är Irvar- 

 dera grenen vid spetsen delad i flere ytterst fine grenar. Lederne äro 

 länge. De taggspetsade strälarne uti urskärningen äio enkle och oledade 

 och bildade såsom vanlige taggsträlar. 



