Siuöibultcii. 571 



Öfre silbenet är starkt iirhålkadt, för att lemna plats för de 

 bakåt riglade utskotten på mellankäksbeneu. Plogbenet har 

 iramtill på sin utbredde del å bvardera sidan 2:ue konvexiteter, 

 ocb dess bakre tillspetsade ände räcker ungef. till midten af 

 ögonhålorna. Suspensorialapparaten är af vanlig beskaffenhet, 

 men pterygopalatinapparaten utmärker sig genom frånvaron af 

 mesopterygoid- och metapterygoidben. Mellankäksbeneu äro 

 korta, men temligen breda och baktill å öfre sidan försedda 

 med en flik. Det bakåt rigtade utskottet vid deras inre ände 

 är medelmåttigt långt, och vid dess yttre sida är ett kortare, 

 bredare och afrundadt utskott. ()fverkäksbenen äro smalare, men 

 längre och jemnt böjda. Underkäkshalfvorna äro temligen 

 svaga, och bilda vid deras symphys en cirkelbåge. Locket är 

 litet och bildar i förening med det ungefär lika stora uuder- 

 locket en bakåt tillspetsad triangel. Mellanlocket är litet och 

 framåt tillspetsadt. — Kotornas antal är 28, af hvilka 11 till- 

 höra bålen. l:sta kotans neurafBåge är orörligt fästad vid sin 

 kropp. — Posttemporalbenet är klykformigt, och dess undre 

 gren är lång och smal samt såsom vanligt fästad vid os opi- 

 stlioticum. Af skulderapparatens öfriga ben är korpbenet smalt 

 och starkt förenadt med nyckelbenet, hvilket senare är temligen 

 litet. Vid ett bakåt eller nedåt rigtadt utskott på det förra 

 benet är det yttre hörnet af den främre änden af bäckenbenet 

 fästadt. 4 distinkta och ganska stora brachialben förefinnas. 

 Båda bäckenbenen äro sammanvuxna med deras inre kanter och 

 bilda tillsamman en rektangel. 



Smörbulten har vid våra hafskuster en vidsträckt utbred- 

 ning, och förekommer från och med Stockholms skärgård söder- 

 och vesterut vid alla våra hafsstränder der bottnen för den är 

 lämplig. Vid våra östra och södra kuster är den dock i all- 

 mänhet mer eller mindre sällsynt, och vid de sandiga och lång- 

 grunda stränderna af Skåne lär den enligt Skandinavisk Fauna 

 sällan eller aldrig förekomma, emedan den för sin vistelse i 

 allmänhet väljer sådana ställen, der bottnen är stenig eller 

 bergig. Enligt C. J. Sundevall') är den sällsynt i Stockholms 

 skärgård, men C. U. Ekström uppgifver -) dock, att den i skär- 



1) Stockh:s läns Hushållningssällsk:s Hancll. 6:te liäft. pag. 80. 



2) K. Vet. Akad:s Handl. 1834, pag. 62. 



