572 Släo-tet Gobius. 



gården utanför Södermanland är mycket allmän. Malmgren') 

 säger emellertid, att den förekommer temligen sällan vid södra 

 och sydvestra kusterna af Finland. G. Lindström-) uppgifver 

 den såsom förekommande vid Gotland, och H. D. J. Wallen- 

 GREN •^) har upptagit den bland fiskarne vid östra kusten af 

 Skåne, ehuru der sparsamt förekommande. C. P. Aström*) har 

 icke erhållit den vid den sandiga hafsstranden i trakten af 

 Lomma vid Öresund, men uti framl. Doktor N. O. Schagerströms 

 fisksamling härstädes förefiunas ex. som enligt hans katalog blifvit 

 tagna i trakten af Landskrona. Vid vår vestra kust norr om 

 Öresund är den deremot allmän öfver allt, der bottnen är stenig 

 eller bergig, och i synnerhet i Bohusläns skärgård. — Enligt E- 

 CoLLETT (anf. st.) är den utbredd vid Norges södra och vestra 

 kuster åtminstone upp till Trondhjemsfjorden och sannolikt till 

 Nordland. I trakten af Bergen hafva vi funnit den vara tal- 

 rik. — För öfrigt förekommer den vid Danmark, Tyskland (der 

 den enligt Möbius & Heincke skall vara talrik vid Östersjöns 

 västra kust), England och vid Frankrikes Atlantiska kuster, 

 men har icke af Steindachner blifvit anträffad vid den Iberiska 

 Halton, och förekommer enligt denne författare sannolikt icke 

 i Medelhafvet. 



Den håller sig vid bottnen på ringa djup intill och i när- 

 heten af stränderna, samt är i allmänhet trög och dolsk. Den 

 söker, enligt hvad redan blifvit yttradt, sådana ställen, der 

 bottnen är stenig eller bergig, och hvarest på stenarne eller 

 klipporna förefinnes ymnig tångvegetation, och hvarest den kan 

 hafva godt om smyghål eller lätt för att gömma sig undaE. 

 Stundom döljer den sig under stenar eller andra dylika föremål 

 och sticker fram hufvudet, för att vara färdig att gripa något 

 rof, som närmar sig dess tillhåll, och stundom borrar den sig 

 ned i den mjuke dyn på bottnen, vanligen under något fastare 

 föremål i den samme. Under vintren aflägsnar den sig från 

 stränderna enligt Ekström, och söker då större djup. Dess föda 

 består af små fiskar, blötdjur, kräftdjur och maskar, och man 



1) Kritisk Öfversigt af Finlands Fisk-fauna, pag. 17. 



2) Gotlands Läns Hushålln:s Sällskaps Årsberättelse för 1866 (aftr.) 

 pag. 15. 



3) Öfvers. af K. Vet. Ak:s Förh. 1866, N:o 1, pag. 5. 



4) Några iakttagelser, rörande de Vertebrerade djur, som förekonuna 

 i trakten af Lomma. Lund 1859. 



