Sandstubben. 579 



3. (jobius minutiis, Gmelin. 



Sandstubben eller Hyitaktige Smörbulten. 



Hjessan och nacken till ungef. midt öfver galspringorna 

 utan fjäll, men strupen eller trakten framom hukfenorna mer 

 eller mindre fjällhetäckt. Fjällen små, och uti en rad långs 

 midten af kroppssidan finnas hos unge individer 45 — 50 och hos 

 äldre d:o omkring 60, och uti en vertikal rad å hvardcra 

 sidan mellan främre delarne af 2:dra ryggfenan och anal- 

 fenan o?nkr. 12 — 13. Kroppsformen långsträckt och bakåt 

 temligen starkt a/smalnande. Äfståndet mellan båda rygg- 

 fenorna ^) innehålles omkr. 2^1^ — 3 ggr i hufvudets längd och 

 den lista ryggfenan räcker nedfäld icke till den 2:dra d:o. Äf- 

 ståndet mellan den 2:dra ryggfenan och basen af de mellerste 

 strålarne i stjertfenan är föga mindre än hufvudets längd, och 

 innehålles omkr. 4^3 99^ ^ totallängden. Ögats längddiame- 

 ter innehålles 4 — -4 Vo gg'^ i hufvudets längd. Färgen hvit- 

 aktig eller ljust grågidaktig, med mörkbrune imnkter eller 

 smärre fläckar på ryggen och en rad mindre tydlige svartak- 

 tige fläckar långs midten af kroppssidan, lista ryggfenan 

 med en svart fläck mellan 5:te och 6:te strålarne. 



1 rf. 6; 2 rf. 1+10—11; af. 1 + 10—11: brf. 18-20; 

 M. 1+5; stjf. 12 2). 



Gohius minutus, Gmelin: Caroli a Linné Systema Naturae, edit. XIII:ma. 



Tom. I, Pars III, pag. 1199. — 1788. 

 „ „ C. U. Ekström: Fiskarne i Mörkö Skärgård; K. Vet. 



Akad:s Handl. 1834, pag. 64. - 1835 '). 

 „ „ Valenciennes: Hist. nat. des Poiss. par Cuvier & Va- 



lenciennes, T. XII, pag. 39. — 1837. 



B. Fries: K. Vet. Akad:s Handl. 1838, pag. 242. — 



1839. 



1) Det beräknas liär mellan basen af den bakerste strålen i den l:stai 

 ryggfenan och den samme af den främste strålen i den 2:dra d:o. 



2) Nemligen 12 grenige strålar. 



3) A. "W. Malm (Forh. ved de Skand. Naturforsk:s ll:te Mode i 

 Kjöbenh. 1873, pag. 383) har antagit, att Ekströms Gohius minutus är 

 Gohius microps, Keöyer, men har dock icke härför anfört några grunder, 

 och dä Ekströms beskrifning synes oss mest öfverensstämma med G. mi- 

 nutus, och då enligt de i zool. riksmuseum och de här i Upsala befintliga 

 san)lingar denne och icke G. microps förefinnes i Stockholms skärgård, anse 

 Ti oss böra antaga, att Ekström å anf. st. beskrifvit G. minutus. 



