{)5() Slägtet Callioiiymus. 



framtill något närmare ryggkanten, men redan från 'iidra rygg- 

 iluans början går den rät låugs åt kroppssidans medelliuie till 

 stjertfenan, på hvars 'J::de tvågrenige stråle uppifrån den fort-j 

 sättes ett långt stycke utåt. Strax framom stjertfenans bas gå 

 tvärs öfver ryggsidan från den ena sidolinien till den andra 

 2me framåt böjda linier af samma beskatfeuhet, som sidolinien, 

 d. v. s. bildade af slemporer. — Färgen är en bland de mest 

 lysaude, men är underkastad individuella vexliugar. Om den 

 äldre hanens färg anföres i "Skandinaviens Fiskar" följande: 

 Ofvan gulbrun, nedan gulaktig, med en hvit, något i gult dra- 

 gande buk. Långs efter sidorna löpa 2: ne band af en skön 

 azurblå färg, sinsemellan åtskilda af ett grönaktigt, något bre- 

 dare band ; det öfre af de blå banden är oftast af brutet framtill 

 i form af fläckar. Ofvan dessa finnes en långslöpande rad af 

 höggröne fläckar, som fortsättas på hufvudet öfver gällockeu 

 och blanda sig med de vackert blå och violette fläckar och korta 

 irreguliera band, som pryda hufvudets sidor och till en del no- 

 sen. Läpparne äro äfveu omvexlande gredelint och blått fär- 

 gade. Iris höggrön, med ett temligen bredt brunt band så väl 

 öfver som under pupillen, hvilken åter ofta har en blå glans. 

 l:sta ryggfenan är höggul, med 3:ne små ovale, ljust gredeline 

 fläckar, kantade med blått, vid fenroten, en mellan hvarje stråle, 

 samt ett från desse fläckar löpande longitudinelt, vågigt band 

 af samme färg och samme kantning, följande medellinien mel- 

 hm de 3me förste strålarne. 2:dra ryggfenan är tecknad med 

 flera omvexlande, transverselt (långsåt) löpaude, gröna, gula och 

 ljusblå band. De senare finnas vanligen till ett antal af 3:ne, 

 sammanhängande med mörkare bhitt kantade, samt ett af brutet, 

 fläckformigt, öfverst sittande, närmare fenranden. Dessa band 

 börja vid främste strålen såsom större, utvidgade fläckar, fort- 

 löpa något vågformiga och svänga sig uppåt mot öfre fenranden 

 baktill. De nedersta äro mörkast färgade, och de ljusna allt 

 efter som de sitta fenranden närmare. Stjertfenan är grön vid 

 roten och mera gulaktig emot spetsen, med irreguliera, långs- 

 löpande, här och hvar afbrutna blå band vid roten och grede- 

 lina vid spetsen. Analfenan är enfärgadt smutsigt grå, men 

 skiftar likvisst vid viss dager vackert i gredelint. Bukfenorna 

 vid roten gula, mot spetsen gröna, med flera eller färre 

 vackert blåfärgade fläckar. Bröstfenorna ljusare gulgrå, med 

 fläckformiga tvärband af flere färger öfver strålarne, och någre 



