686 Släktet Careproctus. 



spetsen af locket och imderlocket och nedåt och framåt sträcka 

 sig ned under strupen och der förena sig med hvaraudra framom: 

 sugskifvan, ett stycke bakom hakan eller underkäksgreuarnes 

 symphys, hafva 32 till 33 strålar, som enligt Kköyer äro enkle 

 men ledade, och af hvilka omkr. de 12 till 15 främre hafva 

 frie och undulärt krökte spetsar. De öfre längste strålarne 

 räcka icke till analfenans början. De främre af dem med frie 

 spetsar äro längre än de bakre af dem. — Sugskifvan, eller 

 de förvandlade bukfenorna, är nästan rund, blott obetydligt 

 längre än bred, och något bredare baktill än framtill. Dess 

 vidd är obetydligt större än ögats, men synes vara någon 

 vexling underkastad^). De.ss främre del ligger under bakre 

 delen af ögat och temligen långt bakom underkäkens symphys, 

 och i afseende på det framryckta läget för den samma synes 

 der icke vara någon skilnad mellan slemlumpen och Liparis 

 montagui"-). De i krans sittande sugvårtornas antal är 13, af 

 hvilka den, som sitter i midten framtill, öfver de båda ändarne 

 af bäckenbenen, är dubbel. — Stjertfenan är smal och temligen 

 lång och har nära V/, af hufvudets längd, och har enligt Collett 11 

 till 14 strålar, af hvilka 10 — 12 äro fullständige och i spetsen 

 grenige. Den har aftrubbad spets. — Sidolinie saknas. Huden 

 är tunn, mycket slemmig och åtminstone på de i sprit förva- 

 rade löst sittande, — Färgen gulhvit, med blekt gulbrunaktig 

 eller grårödaktig anstrykning på ryggen och sidorna af hufvu- 

 det och kroppen, och utan fläckar. På nosen och buken är den 

 ljusare gulhvit. Iris svartgrå, här och der med silfvergrå skift- 

 ning. Slemmet och den löse huden hvitaktiga. På i sprit för- 

 varade exemplar torde den gulbrunaktige färgen på ryggen vara 

 något dunklare än i friskt tillstånd, derigenom att der då uti 

 den förmärkes en ytterst fin och tät svartaktig punktering. — 

 Enligt Kröyer har skelettet en lös och spongiös byggnad. Mel- 

 lanlocket är smalt och nästan liknande en stråle i gälhinnan, 

 liksom hos följande slägte. De till ett sammanvuxna infraor- 



1) Hos det andra å samma ställe och tid tagna exemplaret, som är 

 af samme storlek, är den é'/, mill. lång och lika bred baktill. 



2) De af Kröyer och Collett gifna beskrifningarna antyda, att den 

 skulle hafva sitt läge strax bakom underkäkens symphys, men sådant läge 

 har den icke företett hos de båda af oss undersökta exemplaren. 



