Montagu's Sugfisk. 709 



den. — Tänderna, som på mellankäksbenen och underkäken 

 bilda afiånga kardlika fält, och intaga nästan hela undre si- 

 dan af de förra och den öfre sidan af den senares dentaldelar, 

 samt sitta i talrika sneda rader, äro små och försedda med en trefli- 

 kig, hoptrj^ckt krona, med spetsige flikar, af hvilka den mel- 

 lerste är längre än sidoflikarne. De tänder, som sitta främst 

 på dessa ben, äro minst. Tänderna på svalgbenen hafva enkel 

 spets. — Piijggfenan börjar öfver midten af den tillbakalagda 

 bröstfenan, och dess siste stråle är vid basen skild från stjert- 

 fenans bas genom ett afstånd, som är ungef. lika med stjertens 

 höjd strax framom denne bas, men nämnde stråle räcker till- 

 bakalagd i allmänhet med sin spets till den samme, och från 

 denne stråle går långs ryggkanten en låg fenhinna till den, 

 dock så, att ryggfenan är skild från stjertfenan. Strålarnes an- 

 tal är vexlande mellan 27 och 32 (vanligen 28 till 30), som 

 alla äro enkle, och af hvilka de 13 till 15 förste äro oledade, 

 och de allra främste hafva temligen styfve spetsar, samt äro 

 helt korte och till större delen dolde i huden. De öfrige äro 

 ledade. Fenan är på sin främre V31 i synnerhet hos de äldre, 

 mycket låg, och har en grund bugt ett litet stycke bakom 

 början, samt börjar höja sig något bakom analfenans början, och 

 har sin största höjd ungefär vid början af den bakerste Va ^'f 

 dess längd, hvarest strålarne äro dubbelt så långe som stjerten 

 är hög strax framom stjertfenaus bas. Dess bakre hörn är 

 starkt afrundadt, och den bakerste strålen är något kortare än 

 den närmast föregående. — Analfenan börjar ungef. under 

 den 10:de strålen i ryggfenan, och dess bakerste stråles bas är 

 skild från stjertfenan genom ett afstånd, som är ungef. lika 

 med ögats längddiameter, men dess bakersta afrundade hörn 

 räcker något bakom stjertfenaus bas, med hvars ytterste sido- 

 stråle den bakerste strålen genom fenhinnan är förenad, ehuru 

 der mellan analfenan och stjertfenan är en temligen djup bugt, 

 och dessa fenor således derstädes äro föga och stundom nästan 

 icke sammanbundna. Den har 22 till 25 strålar, som alla äro enkle 

 och de 3:ne förste oledade och temligen styfve och de öfrige 

 ledade. Denna fena, som, med undantag af dess främste lägre 

 del, är ungefär af samma höjd, som den bakre delen af rygg- 

 fenan, är för öfrigt nästan jemnhög, och den sträcker sig van- 

 ligen något längre tillbaka än ryggfenan. — Bröstfenorna äro 

 proportionsvis mindre än hos föregående art, och de räcka hos 



