710 Slägtet Liparis. 



den äldre honan ungef. till anus och hos den äldre hanen och 

 de unge något bakom anus, men icke till analfenan, och deras 

 längd från främre kanten af deras bas innehålles hos de äldre 

 4 ggr och hos de unge nära 4 ggr i totallängden. De sträcka 

 sig liksom hos föregående på strupen framom sugskifvan, mel- 

 lan den och gälhinnorna, men äro här längre åtskilda från 

 hvarandra än hos den. Deras strålar äro till antalet 27 till 

 30 (vanligen 21 till 28), och af desse bilda, liksom hos före- 

 gående, de 7 främre en särskild afdelning, som genom en bugt 

 är skild från de bakom varande strålarne, och som dessutom 

 genom längre ur fenhinnan fritt utstående strålspetsar skiljer 

 sig från dem, ehuru de främste äro helt korte. 5:te och G:te 

 strälarnes spetsar äro här, liksom hos föregående, de längste. 

 Den bakre brede afdelningen af bröstfenan är snedt afrundad. — 

 De till en sugskifva transformerade hukfenorna hafva hvardera 

 6 förändrade, böjde, enkle och oledade strålar. Sugskifvan, som 

 vi funnit nästan rund hos både äldre och yngre, är belägen på 

 ett afstånd bakom underkäkens framkant, som hos den äldre 

 honan innehålles 9 ggr, hos den äldre hanen ungef. 8 '/2 g?i' 

 och hos den unge d:o omkr. 8 ggr i totallängden, och som är 

 ungef. lika med samma skifvas längddiameter. Liksom hos fö- 

 regående består den å sugskifvan varande kransen af 13 sug- 

 vårtor, men den i midten framtill varande d:o är visserligen 

 större än de andra, men ej tydligen dubbel, och hos äldre 

 exemplar äro dessa vårtor något otydliga. — Stjertfcnan, som 

 är längre än hos föregående art, och hvars längd utgör både 

 hos äldre och yngre ^,4 eller mera af hufvudets längd, och 

 hvars spets stundom är tvär med afrundade hörn. men oftare 

 är afrundad, har 10 fullständige och ledade men enkle strålar. 

 och ofvan 4 och nedan 2 sidostrålar, af hvilka ingen är ledad, 

 ehuru ett par af dem äro temligen långe. — Huden liknar i 

 det närmaste den hos föregående, och är tunn samt å i sprit 

 förvarade exemplar löst sittande, liksom hos den. Sedd med 

 lup, företer den, i synnerhet på öfre sidan af hufvudet och på 

 framryggen, talrika, ehuru temligen glest sittande, små run- 

 dade och med tydlige konturer försedde kornige bildningar, som 

 äro större och glesare än de ljusbrytande kropparne i den samme 

 hos den föregående arten, och som, ehuru temligen löse och 

 mjuke, tyckas förete ett något fastai-e utseende äu den dem 

 omgifvande öfrige delen af huden, och derför någon gång för- 



