Montagu's Sugfisk. 715 



främre del är vertikal och deras bakre horisontel. Den förre 

 har 2:ne genom en smal bugt åtskilda utskott, af hvilka det 

 öfre är störst. Det undre, som är tillspetsadt, bär i förening 

 med det motsvarande på det andra bäckenbenet den större fram- 

 till i sugskifvans krans sittande sugvårtan. På undre sidan af 

 bakre delen af detta utskott samt af bäckenbenets horisontelie 

 del sitta de 6 starkt böjde, refbenslike, enkle, oledade och trans- 

 formerade bukfenstrålarne, af hvilka den främste är den minste. 

 På hvardera af desse strålar sitter i sugskifvans krans en sug- 

 vårta, och då båda bäckenbenen liksom de båda bukfenorna äro 

 förenade med hvarandra, så har sugskifvans oafbrutne krans 

 följaktligen 12 sugvårtor, plus den dubbla framtill. 



Montagu's Sugfisk förekommer vid vår vestra kust från 

 Öresund till Norge, men har ännu icke anträifats vid våra 

 Östersjökuster, ehuru det är möjligt att den kan komma att 

 ■erhållas vid Skånes södra eller åtminstone sydvestra kust. då 

 den enligt Winthek på danska sidan blifvit tagen vid Möen. 

 N. O. ScHAGERSTRöM (auf. st.) har erhållit den i trakten af 

 Landskrona, och sjelfve hafva vi tagit den vid Kullaberg i 

 Skåne. Enligt Winther lär den icke vara sällsynt vid Helle- 

 bsek på Seland, strax norr om Öresund och torde derför icke böra 

 l)etraktas såsom någon sällsynthet vid vår vestra kust strax norr 

 om detta sund. Enligt hvad vi sjelfve erfarit och enligt hvad 

 man kan sluta sig till af Malms uppgifter i Göteborgs och 

 Bohusläns Fauna är den icke sällsynt i Bohuslän, och erhålles 

 derstädes ofta inom tångregiouen från ytan till 20 famnars 

 djup, ehuru man i bottenskrapau vanligen blott lyckas få min- 

 dre exemplar, och de stora erhållas vid notdragning eller i hum- 

 mertinor, rysjor och andra dylika fiskredskap. C. A. Hansson 

 (anf. st.) har tagit äldre honor af 72 mill:s totallängd med 

 handhåf på endast en fots djup nära Strömstad, och antager, att 

 den derstädes icke är sällsynt. — Enligt K. Collett (anf. st.) 

 är den utbredd vid alla Norges hafskuster, från de sydligaste 

 till Vestfinmarkens, och synes der inom tångregionen vara tem- 

 ligen allmän äfven enligt våra egna iakttagelser, ehuru den 

 icke erhålles öfver allt, och lär vara talrikare vid de sydvestra 

 kusterna af Norge än vid de norra. Företrädesvis synes den 

 hålla sig vid yttre hafsbandet och vid stränderna af öar, som 

 ligga i öppna hafvet, och icke långt inne i fjordarne. — 

 För öfrigt förekommer den vid kusterna af England och 



