Stenbiten. 729 



obetydligt kortaj-e än hufvudet. Dess längd är således betyd- 

 ligt större än den af stjertfenan hos vesterhafsformen, som har 

 föga mera än 2/3 ^f hufvudets längd. Dess bakre kant är iit- 

 ringad. Antalet af fenstrålarne öfverensstämnier med det hos 

 vesterhafsformen. Jemförd med lika stora, yngre exemplar af 

 den, har den de store hudknölarne väl så starkt utbildade som 

 de. Dessa skiljaktigheter antyda emellertid, att denne fisk 

 sannolikt inkommit i norra Östersjön under isperioden på samme 

 väg, som Cottus qnadricornis och Liparis lineatus, i synnerhet 

 som den i södra Östersjön lär vara mycket sällsynt. 



SJcelettet. Detta är i sin helhet dels broskartadt och dels 

 ofullständigt förbenadt. A kraniet kan man på grund af tyd- 

 lige gränser i allmänhet urskilja dess särskilda ben, om än 

 dessa antingen äro broskartade eller ofullständigt förbenade. 

 Nackbens- och tinniugbensapparaterue äro broskartade. Basi- 

 occipitalbenet är trindlagdt och i bakre änden djupt urhålkadt, 

 och begränsar nackhålet undertill. Sidonackbeuen äro stora, 

 ofullständigt förbenade samt försedda hvartdera med en led- 

 knapp, för artikulationen med l:sta kotan, och begränsa nack- 

 hålet på sidorna. Öfre nackbenet är äfven stort och begränsar 

 nackhålet upptill. På dess öfverste topp är en ofullständig för- 

 bening, från hvilken utstrålar företrädesvis framåt, men äfven 

 något litet bakåt papperstunna benartade lameller, hvilka fram- 

 till till en del betäcka det underliggande tjocka och stora brosk- 

 artade partiet, som eljest vanligen gränsar till pannbenen. 

 Utanför de broskartade sidodelarne af öfre nackbenet synas de 

 stora ossa epotiia^ hvilka hafva hvartdera ett trubbigt koniskt 

 bakåt rigtadt parti, på hvilket är en ofullständig förbening 

 medelst papperstunna, radiära lameller, som betäcka det samma, 

 och till detta parti är det korta, enkla och ofullständigt förbe- 

 nade posttemporalbenet fästadt. Mellan och till stor del utan- 

 för ossa exoccipitale & epoticum är elt stort och tjockt brosk, 

 motsvarande 0. pteroticum, och på dettas yttre sida är en ofull- 

 ständig förbening, som visar sig under form af en tunn och 

 böjlig lamell, som å yttre sidan bär en utstående tunn långs- 

 gående köl, hvadan o. pteroticum bildar såsom vanligt det yt- 

 tersta sidopartiet af den bakre delen af kraniet. Det har en 

 förbening äfven framom den nämnde kölen, på det ställe, der 

 hyomandibularbenets bakre ledknapp artikulerar med hjernskålen. 

 O. opisthotkum saknas, men 0. prooticum är företrädt af ett 



