Stenbiten. 731 



något förlängdt nedåt. Locket är subtriangulärt, och under- 

 locket är gaffelformigt, med den nedre änden temligen bred, 

 och med gaffelns bakre skänkel smal och starkt förlängd, så 

 att den räcker bakom lockets bakre hörn, och med den främre 

 skänkeln kort. Mellanlocket är aflångt, skiftbrmigt och ungef. 

 af samma bredd som underlockets nedre ände, ehuru något sma- 

 lare framtill, samt sträckande sig ej längre fram än till qva- 

 dratbenets ledknapp. Förlocket är bredt sabelformigt. Äfven 

 dessa ben äro ofullständigt förbenade. — Kotornas antal är 28 

 till 29, af hvilka 10 tillhöra bålen och alla hafva en lucker 

 struktur och ofullständig förbening. Den T.sta kotans neural- 

 båge är fast, med föga utbildad neuraltagg. — Skulderappara- 

 tens ben äro äfven ofullständigt förbenade och till en del brosk- 

 artade. Öfre nyckelbenet är temligen stort, och nyckelbenet 

 är upptill urbugtadt och bär derstädes på sin inre sida ett 

 stort postclavicularben. Brachialbenen äro stora och broskar- 

 tade. Korpbenet är nedtill ofullständigt förbenadt, och bär 

 upptill de främste strålarne i bröstfenan. Båda nyckelbenen 

 äro nedtill sammanbundna. Bäckenapparatens ben äro också 

 ofullständigt förbenade. Bäckenbenen hafva vid främre änden 

 2:ne utskott, och det öfre och större af dem är fästadt å bakre 

 sidan af nyckelbenen, närmare deras nedre ände. Vid bakre 

 änden har hvartdera bäckenbenet ett stort och långt, utåt och 

 något framåt rigtadt utskott, till hvilket postclavicularbenet är 

 fästadt med den yttre änden. De refbensformade, men brosk- 

 artade strålarne i bukfenorna äro fastade å bäckenbenens undre 

 sida. Båda bäckenbenen äro förenade med hvarandra. 



Stenbiten förekommer i alla oss omgifvande haf, ehuru den 

 i Bottniske Viken och Östersjön är mer eller mindre sällsynt. 

 Af Prof. Chr. Aurivillius hafva vi erhållit den uppgift, att 

 den förekommer vid kusten af Helsingland, och A. J. Malm- 

 gren (anf. st.) uppgifver, att den vid vestkusten af Finland fö- 

 rekommer åtminstone ända upp till Qvarken. Sannolikt före- 

 finnes den, liksom den nordiske sugfisken, äfven i den nordlige 

 delen af Bottniske Viken. Enligt C. J. Sundevall *) lär den 

 vara sällsynt ^i Stockholms skärgård, och Upsala Universitets 

 zoologiska museum har blott erhållit det of van beskrifna exem- 

 plaret derifrån. C. U. Ekström (anf. st.) uppgifver, att den 



1) Stockli-.s läns K. Hushållnings Sällsk:s Handl. 6:te hiift. p. 80. 



