754 Slägtet Batrachus. 



och supraclavicularbenen äro sammanvuxna till ett enda långt 

 och svärdformigt ben. Postclavicularbenet har formen af ett 

 ref ben. Skulderbladet och korpbenet äro mycket korta, men 

 brachialbenen, som äro 5 till antalet, äro långa, ehuru de icke 

 bilda något skaft. Det understa af dem är det största, och det 

 öfversta är rudimentärt. Ett egendomligt stafformigt ben (ett 

 par transformerade ref ben) går från neuraltaggen å den l:sta 

 kotan till den öfre änden af nyckelbenet. Det är något rörligt 

 vid sine båda ändar, och håller nyckelbenet på ett visst horison- 

 telt afstånd från ryggraden. Hvarje bäckenben är bildadt af 

 2me horisontelt inåt rigtade delar, af hvilka den främre är 

 bred och triangulär, och den bakre är stafformig och afsmal- 

 nande emot spetsen. Bäckenbenen äro mycket löst fastade vid 

 nyckelbenen. — Kotornas antal är '29, och af dem äro 12 bål- 

 kotor (Gunther). 



Af denne sydligare haf tillhörande fisk har blott ett enda 

 exemplar hos oss erhållits. Enligt hvad som anföres af S. Nils- 

 son i Skandinavisk Fauna, 4:de delen, blef kort före eller om- 

 kring år 1820 ett omkr. 6Vio ^^^^ dec.m., långt exemplar fån- 

 gadt i södra Kattegat vid Mölle fiskläge vid Kullaberg i Skåne, 

 hvarifrån det, friskt och nyligen inlagdt i bränvin, af framl. 

 Kammarherren Baron Nils Gyllenstjerna blef försändt till Nils- 

 son, samt föräradt till Lunds Universitets zoologiska museum, 

 der det fortfarande förvaras, och hvarest vi för många år sedan 

 (mot slutet af 1830-talet) hafva haft tillfälle att se de af 

 Nilsson omnämnda, ur fiskens ventrikel uttagna djuren ^''Bucci- 

 num reticulatuni" och ''''Cancer dcptirator^^ ligga förvarade jemte 

 fisken i samme spritburk som den i). Den tillhör eljest de sjå- 

 ligaste kusterna af vestra Europa, nemligen Portugals och södra 

 Spaniens, samt sydligare delarne af Medelhafvet vid kusten af 

 Alger, och vestra kusten af Afrika ned till Guinea. Enligt 

 Steindachner (anf. st.) är den särdeles talrik vid Cadiz och 

 Gibraltar, men mindre talrik vid Malaga. Prof. L. Esmark har 

 benäget meddelat oss, att han erhållit den vid Gibraltar. Då 

 den hvarken erhållits vid Frankrikes Atlantiska kuster eller 



1) Vi anse oss böra nämna detta senare, emedan Kröyer (Danmarks 

 Fiske, l:ste Bd. pag. 603) yttrat tvifvel på, att exemplaret verkligen blif- 

 ■vit taget å det uppgifna stället, och derför ansett det oafgjordt, huruvida 

 denne fisk bör upptagas i vår fauna. 



