Merulkfiskar. 755 



vid England, är det utan tvifvel en ovanlig företeelse, att den 

 hos oss blifvit anträffad, men denna företeelse är dock icke en- 

 staka, emedan det är samma förhållande med Sehastes dady- 

 Joptenis^ Argyropeleciis olfersii och sannolikt Beryx decadadylus. 

 Den lefver sannolikt på medelmåttigt djup bland tång och 

 på stenig botten, och är en så kallad bottenfisk. Dess stora 

 gap tyckes utvisa, att den är en roffisk, ehuru man i dess ven- 

 trikel funnit snäckdjur, kräftdjur och tagghudingar. 



7:de Familjen LOPflllD.E, Bonaparte. 



(Lophidce: Saggio di una Distribuzione metodiea degli Animali ver- 

 tebrati, Eoma. 1831. — Pectoraks pédiculées, G. Cuvier: Regiie Aniiiial, 

 nonv. édit. T. II, pag. 249. - 1829). 



Merulkfiskar. 



Bradiialhenen mychet förlängda^ så att de bilda ett slag» 

 arm, på hvilken bröstfenan är fästad på det sätt, att den bil- 

 dar vinkel med armen. — Hufvudct odi främre kroppsdelen 

 stora, och kroppen utan fjäll. Tänderna sittande i alterne- 

 rande rader på käkarne, stundom större och stundom mijcket 

 små. Gälöppningarne stundom store och stimdom små, med 

 form af hål, och belägne i eller nära armhålorna. Den taggstrå- 

 liga ryggfenan antingen till en del sammansatt af några få mer 

 eller mindre isolerade strålar, eller ock helt och hållet saknad. 

 Bukfenorna fastade framom bröstfenorna, med 4 till 6 mjuke 

 strålar, och någon gång saknade. Gälarne å hvardera sidan 

 2^U till 3'^/2- Simblåsa förefinnes stundom och saknas 

 stundom. 



Denna familj omifattar omkr. 1 1 slägten och 50 arter från 

 alla haf. De hithörande fiskarne förete i allmänhet mycket 

 egendomlige och besynnerlige former. I allmänhet äro de tröge 

 och dålige simmare. De, som förekomma i närheten af kusterna, 

 äro bottenfiskar, och hålla sig ofta bland växter eller stenar,, 

 bland hvilka de dölja sig, och de, som föra ett pelagiskt lef- 

 nadssätt, fästa sig vid kringdrifvande hafsväxter eller andra 

 föremål, och öfverlemna sig att kringföras af vindarne och hafs* 

 strömmarne, och förete derför ofta exempel på en mycket vid- 

 sträckt geografisk utbredning. Alla äro mer eller mindre rof- 



