776 



Släsrtet Antenuarius. 



Lophius tumidiis, 

 ,. Histrio, 



Chironectes Iceviyatus, 



liictus, 



„ tumidiis, 



,, Icevigatus, 



nesogalliciis, 

 marmoratus, 

 ,, arcticus, 



Änte)inarius marmoratus, 



Chironectes pictus. 



A n tenn a rius ma r morotus 

 Pterophryne histrio. 



LiNSÉ: Museuin Eegis Adolplii Friderici. pag. 56> 



- 1754'). 



Idem: Chinensia Lagerströmiana, Upsalise 1754 



(Akad. diäput.). Amoenitates Academicse, vol. IV, 



pag. 246. — 1759. (Enligt typexemplar i Upsala 



Univ:s zool. mus.). 



G. CuviER: Mera. du mus. d'hist. nat. Torne III, 



pag. 423, pl. 16, fig. super. — 1817. 



Valexciennes: Hist. nat. des Poiss. Torne XII, 



pag, 393, pl. 363-364, fig. infer. — 1837. 



Idem: ibm, pag. 397. 



Idem: ibm. pag. 399. 



IdeM: ibm, pag. 401. 



Idem: ibm, pag. 402. 



M. v. DUBEN & J. KOREN s:r: Ichtliyolog. Bidr.; 



Kongl. Vet. Akadrs Handl. 1844 pag. 72, tab. 



III, fig. 4 & 5. - 1846. 



S. Nilsson: Skand. Fauna, 4:de del. Fiskarna, 



2: dra haft. pag. 257. — 1853. 



A. GuNTHEE: Catal. of the Acantb. Fish. in 



the Collect. of the Brit. Mus. vol. III, pag. 185. - 



1861. 



Jap. J. S. Stken.strup: Vidensk. Meddelels. fra 



den naturhist. Foren. i Kjöbeiih. 1863, pag. 211- 



- 1864. 



(forma pieta), E. Collett: Norges Fiske, pag. 

 69. — 1875. 



Th. GiLL: Proceed. of the United States Natio- 

 nal Museum (New York) 1879, pag. 223-226. 



- 1879. 



Anm. Vi anse oss böra föreslå ofvan gifna Svenska benämning, dels 

 på grund af den utmärkande färgen och dels pä grund af fiskens frändskap 

 med raerulken och dess vistelse bland flytande tång. Hvad det latinska art- 

 namnet beträffar, hafva vi ansett oss böra tilldela den ett sådant, som 

 jemte det att det har prioritet för sig äfven är säkert, emedan typexem- 

 plaret för Linnés beskrifning ännu förvaras å Upsala Universitets zool- 

 museum, och blifvit af oss undersökt. Förtjensten af att hafva behörigen 



1) Detta af Lixné åt här i fråga varande fisk först gifna artnamn, 

 som har sin grund i fiskens vana att intaga luft eller "blåga upp sig", 

 så att buken är utspänd, hade möjligen bort bibehållas såsom artnamn, 

 men dels är det följande artnamnet föga yngre, och dels afser det den mera 

 utbildade fisken, och dels är det säkrare, på grund af tillgång till Linnés 

 typexemplar; och Linné har sjelf i sina senare arbeten (Systema 

 Naturae, 10:de och ]2:te upplagorna) bibehållit blott detta senare 

 namnet. 



