Marmorevade Tångulken. 781 



inga briine fläckar. Iris är guldglänsande. På det ofvan om- 

 nämnda af Linné beskrifna exemplaret synas ännu lemuingar af 

 en del mjölklivite fläckar på buken och de nedre delarne af 

 kroppssidorna. De unge ha vanligen något dunklare gråbi-un- 

 aktig, eller gulbrunaktig, eller grågulaktig bottenfärg, med de 

 bruue fläckarne mindre sammanhängande och mindre skarpt 

 markerade eller begränsade, och de hvite mindre talrike, och 

 knappt nägre sådane på fenorna. 



En ung individ, tagen tillsamman med den vanlige formen 

 i Atlanten, och hvars totallängd är 20 mill. företer några afvi- 

 kelser från de vanliga miadre exemplaren. Dess hud är slät 

 och glänsande samt saknar hudbihang, och endast svaga spår 

 till sådana förefinnas vid spetsarne å "irdra och 3:uje isolerade 

 fenstrålarne på hufvudet, och desse strålar äro korta)-e än eljest- 

 Hufvudets öfre profil är mycket mindre uppstigande än vanligt, 

 samt mindre konvex än dess undre d:o. Hufvudets längd är 

 6 i/o i3iill. Ögonen äro större än vanligt, sträckande sig upp 

 till pannans profil, och deras diameter är väl dubbelt större än 

 afståndet mellan dem och nosspetsen, och pannans bredd dem 

 emellan är mindre än nämnde diameter. Bukens profil är mera 

 konvex än ryggens, och jemnt afrundad, och bukfenornas fästen 

 äro föga utstående. Färgen å detta exemplar, som i många år 

 legat i sprit, tjT-kes hafva varit mycket ljus, och silfvergrå på 

 de nedre kroppsdelarne, och på desse samt på hufvudets sidor 

 förmärkas en del glese mjölkhvite fläckar. 



Denne fisk är en från sydligare haf härstammande tillfäl- 

 lig gäst inom vår nordiska fauna, och kan egentligen icke sä- 

 gas tillhöra den på något annat sätt än det, på hvilket de syd- 

 liga växter'), som hitföras med hafsströmmarne, tillhöra vår 

 flora, ehuru den hitkommit i lefvande tillstånd. Enligt hvad 

 v. DuBEN & Koren (anf. st.) uppgifva blef år 1826 det af dem 

 beskrifna mindre exemplaret af i fråga varande fisk vid Yardö- 

 hus i Norska Finmarken af Köpman A. E. Bkodtkorb taget i 

 håf bland en del låddor (Osnierus arcticus), och uedsändt af 

 Kommendörkapten Chuistie till framl. Stiftsamtmanuen Chkistie 

 i Bergen, som öfverlemnat det till Bergens museum, der det 



1) Med afseende på dessa växter hänvisa vi till Carl Lindmans in- 

 tressanta afliandling: »Om Drifved och andra af hafsströmtnar uppkastade 

 naturföremål vid Norges kuster)^; Göteborgs Kongl. Vetensk. och Vitterh;s 

 Samhälles Handl. ny Tidsf. XVIILde haft. år 1883. 



