33 



Kjonsorgauerne hos disse Erabryouer fra Slutniugon af 

 deu Iste Embryonalperiode staa mcd Hcnsyn til Bygniugen vsesent- 

 lig paa samme Trin som de ii<T3rmere beskrevne fra 7de September, 

 kuu er Kjonscellernes Grupperiiig i Follikler, med en eller Here 

 omsluttede af Stroraaceller, noget mere markeret. Den relative 

 Udstnekning i Lacngde er ikke forandret, men derimod er der 

 efterhaandeu indtraadt en yderligere Forflytniug af begge 

 Kjonsanlasg i Forening tilhojre, aabenbart som F0lge af 

 den stserke Udvikling af Eudetarmen, som nu bar faaet adskillige 

 Folder i det indre; over Tyndtarmens bageste Del ligge Kj0ns- 

 organerne endnu omtreut midt i Krophulen , men over Endetarmeu 



Stublmann (I.e. p. 39) antydede Formodning, at noglo i de starre 

 Em bry oners Tarm forefundne Membraner kundo vsre de tidligere 

 afkastede og derpaa af Ungerne slngte .Eggeskaller , som ere blevne 

 liggende ufordejede, bar neppe meget for sig; tbi for det forste maatte 

 de spsede Unger strax foretage denne Slugning, da man ellers maatte 

 kuune fiude Skallerne sammen med dera ; men til slig graadig Bedrift 

 er deres Mund paa dette Tidspuukt ikke skikket, de optage endnu 

 neppe overbovedet Naering gjennem Munden , da Blommen jo endnu 

 er af nforandret Storrelse, og deres ovrige Livsytringer og Bevsegelses- 

 evne ere temmelig svage; og dernsest, at de bevislig fordojelige 

 Skaller skulde ligge ufordojede i et Par Maaneder i Tyndtarmen uden 

 at gaa ind i Endetarmen, som Stublmann selv tilskriver sa3rlig For- 

 dojelsesevne, er dog meget lidt sandsynligt, issr naar S. ellers antager 

 om andre, tilsyneladende ufordojelige , Klumper, endda af ret anselig 

 Storrelse, at de gaa igjennem den bele Tarm. 



Ved denne Lejligbed maa det vajre mig tilladt at gjore opmserk- 

 som paa en Misforstaaelse eller et Udtryk, som kan misforstaas, bos 

 Stublmann; p. 35 staar (stottet paa Ratbkes Fremstilling, da S. selv 

 ikke bar iagttaget de tidligere Stadier) om Embryet, efter at det bar 

 forladt Ji]ggeskallen : ,,Er scbwimmt nun in der oben erwabnten 

 scbleimigen Fliissigkeit" ; d. v. s. Embryet „sv0mmer" paa dette Tids- 

 puukt akkurat som senere, naar det er modent; Ovariet er nu ikke 

 saa ndspilet som senere, og Pladsen er derfor n?esten lige saa ind- 

 skrsenket; udtagne spasde Embryoner med stor Blommesask knnne 

 slet ikke svomme aktivt, i Modssetning til store fra den senere Del 

 af Drtegtigbedstiden, som, naar de bringes i Vand, snart bnde sig 

 tilrette og svomme livlig om. Saadanne ved Kunst utidig fodte, storre 

 Embryoner kunne vise sig meget baardfore; jeg bar bavt nogle 

 levende i Vand i en Underkop i Here Dage, efter at Vandet, medens de 

 befandt sig deri, en Gang bavde vasret frosset til Is i en balv Timestid. 



