68 



masserne raellem Straale og Straalebærer, skjendt kun ringe, 

 bevirke Fixeringens Ophævelse, naar Musklerne slappes. 

 Der skal ievrigt ikke Meget til for at ophæve Fixeringen, 

 hvad man kan gjøre, ikke alene ved som hos Triacanthus og 

 Centriscus at trække Straalen opad og samtidigt give den en 

 cirkulær Bevægelse, men ogsaa ved at stikke en Naal ind i 

 den lille trekantede Finnehud bagved Piggen, og saa føre 

 Naalen bagud. 



Anal finnens forreste Pig forholder sig paa samme 

 Viis. 



Thilo (op. cit. p. 10 — 12) har opfattet Pixerings- 

 mechanismen aldeles paa samme Viis som hos „Pimelodus" 

 (refereret ovenfor p. 15). — Det egentlige Led har han ikke 

 seet, og hans Afbildninger afvige for meget fra det Faktiske. 

 Denne Forfatter anseer enhver af Rygfinnens isolerede Pigge 

 hos Gasterosteus for dannet af to sammensmeltede Straaler; 

 men dette kan ikke ansees for berettiget. 



Rygfinnen hos Anarrhichas Lupus Linn. 



Hr. Dr. phil. H. J. Hansen har været saa velvillig at under- 

 rette mig om, at han ved at bevæge Rygfinnen paa en frisk- 

 fanget, men død Søulv paa ca. 1 Meters Længde kunde frem- 

 bringe en knirkende Lyd. Dette er meget rigtigt: trykker 

 man hvilkensomhelst Straale i Rygfinnen stærkt nedad og derpaa 

 fører den til Siden, kan der fremkomme en temmelig skarp skjøndt 

 ikke stærk Lyd. Ved Analfinnen lader det sig ikke gjøre. Ryg- 

 finnens Straaler ere, som bekjendt, Pigstraaler, men ere ikke 

 udprægede som saadanne i nogen høi Grad, da de kun ere 

 lidet stive. Straalen danner forneden en Ring, hvis to Side- 

 dele ikke ere heelt sammensmeltede > saa at Leddefladen er 

 deelt i to symmetriske Dele, der tilsammen udgjøre et Stykke 

 af en Kugleflade ; de hertil svarende Leddeflader ere udeluk- 

 kende anbragte paa den øverste Ende af Straalebæreren. 

 Leddefladerne ere nøgne. Kapselligamentet er vel seigt, men 

 ingenlunde stramt, og der findes ingen særlig differentierede 



