69 



Dele i det. Forbindelsen er styrket paa den for Pigstraaler 

 sædvanlige Maade ved at Straalebæreren med en Krog (det 

 tildeels forbenede Ligament mellem Straalebærernes øverste 

 Ender) griber ind i det af Straalens Grund dannede -Øie. 



Muskulatur. De normale to Par Muskler findes ; Mm, 

 anteriores ere stærkere end Mm. posteriores, endog langt 

 bagtil i Finnen. De inconstante Muskler, som udspringet 

 udenpaa Legemets øvre Sidemuskler, have en mærkelig Op- 

 træden, idet nemlig hverandet Par er tilheftet til Straalernes 

 Yderside ved Grunden af den store Proces, hvortil M. posterior 

 er befæstet, medens hverandet, noget svagere Par tilhefter sig 

 paa Siden af Straalebærernes bageste Ende, der hæver sig 

 noget iveiret. 



Det er muligt, at Fisken selv kan frembringe Lj^d med 

 sine Kygfinnestraaler ved samtidigt at spænde sine Mm. ante- 

 riores og posteriores (hvorved Leddefladerne bringes i den 

 størst mulige Berøring med hinanden) og saa føre Straalerne til 

 Siden ved Hjælp af den ene af de nys omtalte udvendige 

 laterale Muskler. Men sikkert er det meget langt fra at være. 

 Derimod seer idetmindste jeg ikke, hvis den kan gjøre dette, 

 nogen Mulighed for at Dyret er istand til at fixere Straalerne. 

 Og hos andre Fiske er det altid lettere for Straalernes Ved- 

 kommende at fixere dem end at bevæge dem; men hos 

 Anarrhicas kan man ikke fixere dem. — For at komme til 

 sikker Indsigt heri, vil det være nødvendigt at undersøge det 

 levende Dyr. 



Bugflnnerne hos Triacanthus biaculeatus Bl. 

 Figg. 31 og 32, Tab. IL; Fig. 33, Tab. IIL 



Bugfinnerne bestaae, som bekjendt, hver af kun een stor 

 og stærk Pig. Det saakaldte „Bækken" er her et uparret 



^) Det ber dog bemærkes, at deres Udspring ikke er efterseet hos 

 denne Fisk. 



