75 



Forgjællelaaget hos Dactyloptems volitans Linn. 

 Figg. 37—42, Tab. III. 



Forgjællelaaget løber, som bekjendt, forneden ud i en 

 mægtig Pig. Joh. Mtiller'^) har meddeelt, at den levende 

 Fisk kan frembringe en Lyd, naar den bevæger Gjællelaaget. 

 Ogsaa paa det døde Dyr kan man frembringe denne Lyd. 

 Deals nemlig, naar man, omfattende Forgjællelaagets Pig hen- 

 imod dens Spids, fører den bagud, idet man samtidigt blidt 

 trykker den opad. Deels, naar man fører den fremad, og da 

 samtidigt trykker Forgjællelaagets Forbindelsesgreen med Under- 

 kjæben stærkt opad, altsaa den modsatte Bevægelse af den 

 forrige. I begge Tilfælde er Lyden knirkende eller skurende, 

 men ikke meget stærk. (Lyden er ikke saa stærk, naar man 

 fører Forgjællelaaget fremefter paa den anførte Maade, fordi 

 en Deel af det opadførende Tryk bliver omsat i at bøie For- 

 gjællelaaget og Leddebeenspartiet mod Underkjæbe og Gane- 

 been, hvilket selvfølgelig ikke skeer, naar Bevægelsen frem- 

 bringes af Fisken selv). 



Ved at undersøge Forbindelsen mellem Craniet og For- 

 gjællelaaget — eller rettere, det med dette ubevægeligt 

 forbundne Hyomandibulare — finder man ogsaa, at der foruden 

 det af to Dele bestaaende Led findes 2 (Par) Skureflader. 

 Forholdet er her, saavidt vides, ikke blevet omtalt tidligere, 

 end ikke reent descriptivt. Det egentlige Leds to Partier ere 

 skarpt adskilte. De bestaae af en bageste større Deel, der 

 paa Hyomandibulare har Form af et noget uregelmæssigt dan- 

 net Leddehoved (Fig. 38, ar), som omfattes af en Leddegrube 

 paa Craniet (Fig. 37, ar), og en foran liggende Deel, der baade 

 paa Craniet og Hyomandibulare (ibid., ar') ere næsten plane 

 Flader. Alle disse Leddeflader ere beklædte med tyk Periost 

 og langs Kanden af Fladerne ere de articulerende Knogler for- 

 bundne ved stærke Kapselligamenter, som opnaae deres største 

 Mægtighed bagtil foroven i Leddehulen paa Craniet. 



') Op. cit. (Arch. f. Anat. og Phys. 1857.) 



