78 



Som omtalt ved Beskrivelsen af Skurefladerne, falder en- 

 hver af disse i to Partier, af hvilke det forreste^) er det største. 

 Det er de forreste Partier, som føres an ved Muskelen g 

 (samt b^ og b-), medens de bageste føres an ved Muskelen 

 apo og apo'. 



Skjøndt det egentlig slet ikke vedkommer mit Arbeides 

 Formaal, vil jeg dog omtale en Mærkelighed ved Gjællelaagets 

 Knogler: Operculum (op) er kun lille, men Suboperculum (sop) 

 er endnu mindre og staaer ikke i Forbindelse med Interoper- 

 culum. Dette (iop, Figg. 41 og 42) er en temmelig spinkel 

 Knogle, hvis bageste, uforbenede Ende er befæstet til Tunge- 

 beensbuens (ibid., AH) næstbageste Knogle. — Cuvier og Valen- 

 ciennes-) synes ihke at have bemærket disse to Knogler, i 

 ethvert Tilfælde ikke deres Forbindelser: „Le sous-opercule et 

 l'interopercule disparaissent presque dans la membrane." 



Forgjællelaaget hos Cottus Bubalis Cuv. et Val og 

 C. Scorpius Linn. 



Forgjællelaaget er, som bekjendt, hos Ulkene forsynet 

 med flere Pigge, af hvilke den øverste er den længste ;og 

 stærkeste. Denne er betydeligt mere udviklet hos den lang- 

 tornede Ulk end hos C, Scorpius. Jeg valgte derfor først hiin 

 Art til Undersøgelse. Lukker man Forgjællelaaget, som er 

 bevægeligt indleddet paa Leddebeenspartiet, saa høit op som 

 muligt, og man da presser Knoglens øverste Ende fast an 

 mod Leddebeenspartiet, vil man kunne høre en kort, skarp 

 Lyd, ligesom et Knæk, naar man ved at føre Forgjællelaaget 

 bagud overvinder den ikke stærke Modstand, der reises mod 

 denne Bevægelse. Lyden og Modstanden mod Bevægelsen kan 



*) Ved den forreste, indvendige Skureflade {8') ligger det største 

 Parti egentlig ikke foran men indenfor og nedenfor det 

 mindste. 



'') Hist, nat. des. Poiss. T. IV, p. 123. 



