101 



denne Forklaring naturlig nok. Men, idetmindste med Hensyn 

 til de her oniliandlede Siliiroider og Charaeiner, kan jeg ikke 

 tiltræde denne Opfattelse uden med meget væsentlige Modi- 

 ticationer. For det Ferste er der ingen Tvivl om, at der 

 herved opnaaes en paa samme Tid spændig og dog solid For- 

 bindelse med Craniet, der udgJÆ^r den fasteste Deel af en 

 Fiskes Legeme; thi der er et, om just ikke gradeviis, propor- 

 tionalt Forhold imellem Soliditeten i Forbindelsen af den af 

 de Weberske Knogler dannede Kjædes Forende med Craniet, 

 og Mægtigheden af Svømmeblærens Væg og de tonefrembrin- 

 gende Muskler. Hos Doras dannes saaledes hele Kjæden, der 

 ellers hos Siluroiderne bestaaer af 3 (2) Knogler, af et eneste 

 Been, hvis lidt opsvulmede Forende sidder indenfor Craniets 

 Væg, saaledes at det ikke er muligt at trække det ud gjennem 

 det Hul, hvorigjennem det gaaer, selv om alle bløde Dele ere 

 fuldstændigt fjernede. Men da Svømmeblæren er et Organ, 

 der selv kan frembringe Toner af en \is Høide, er det dernæst 

 klart, at den ikke vil kunne forstærke alle Lyde lige godt, 

 men bedst saadanne, hvis Tone have samme Høide og Klang 

 som de, den selv eller et ligestemt Organ frembringer. Dette 

 vil med andre Ord sige, at Fisken er særlig lydhør for de 

 Toner, som hidrøre fra (Svømmeblæren hos) andre Individer 

 af samme Art, saa at Fiskene (af samme Art) altsaa ville 

 være istand til at høre hverandre paa længere Afstand end 

 andre ligesaa kraftige Lyde '). Og det Samme vil gjælde om 



forunderlige Resultat, at den forreste Afdeling af Cyprinoidernes 

 Svømmeblære svarer til Tromraehulen hos de heiere Hvirveldyr, 

 men den bageste til Lungen. 



Man vil maaske sige, at det Samme da maa være Tilfældet med 

 Cypriiioiderne, Og sperge mig, om disse Fiske da ogsaa frembringe 

 Lyd med Svemmeblæren. — Jeg maa tilstaae min Uvidenhed 

 derom. I sit Værk over Danmarks Fiske (Bd. III) meddeler 

 Kreyer vel, at forskjellige Arter af denne Familie — Carrassius 

 vulgaris, Tinca vulgaris, Abramis Brama, A. Blicca, Leuciscus 

 erythropbthalmus, L. rutilus, L. Idus og Aspius Alburnus — 

 frembringe Larm i Legetiden ved, som han angiver, at smadske 

 med Munden eller ved at slaae med Halen og paa andre lignende 



