118 



mulige Ord Kesultaterne af denne Forfatters Undersøgelser, 

 som jeg nærmere skal gjengive paa vedkommende Steder. Det 

 vil maaskee forundre En eller Anden at høre, at Dufossé's 

 Undersøgelser over dette Emne have været fortsatte i Ifi Aar 

 — Joh. JMiillers „Untersuchungen" have maaskee taget lige- 

 saa mange Minuter ; men Sidstnævntes Afhandling herom er da 

 ogsaa et blot lærdt Causerie, medens Dufossé har leveret et paa sit 

 Omraade banebrydende Arbeide, hvis Fortjeneste maaskee nok 

 kan tilsløres, men ikke forringes ved dets noget ubehjælpsomme 

 Form. Men Grunden til, at Dufossé's Undersøgelser toge saa 

 lang Tid, maa ikke alene søges i Emnets Nyhed og den al- 

 mindelige Omstændighed, at der ikke gives nogen Gjenvei til 

 Sandheden, men nok saameget deri, at det, selv for en Forsker, 

 der som Dufossé kunde studere ved det paa lydgivende Fiske 

 saa rige Middelhav, er alt andet end let at faae gjort den 

 tilsyneladende saa simple Iagttagelse, at vedkommende Fisk 

 giver Lyd fra sig. Thi deels ere Fiskene ikke tilstede ved Kysten 

 til enhver Tid — og selv isaafald forekommer det mig sandsyn- 

 ligt, at de lydgivende blandt dem kun til visse Tider pleie at 

 udstøde Lyde — og deels kan man ikke foretage den Slags 

 Undersøgelser i sit Studerekammer^), men maa anstille dem 

 paa Havet (thi der er Tale om Havfiske) og deels medfører 

 den med Vi\1sectionen forbundne Operation, der som Kegel 

 kræver Bortfjernelsen af Tarmkanal og Lever, et saa stort 



') Ikke engang i omhyggeligt indrettede Aquarier synes det at være 

 let at anstille Iagttagelser derover. Saaledes siger R. S c hm id t- 

 lein (Mittheil. a. d. Zool. Station Neapel. I. 1879. p. 501): „Was 

 endlich die eigenthiimlichen murrenden ond knarrenden Tone 

 anbelangt, die von Trigla und Dactylopterus gehort werden, wenn 

 man sie aus dem Wasser holt, so habcn wir sie solche Ireiwillig 

 unter Wasser niemals ausstossen gehort, auch die Bewegung der 

 Kiemendeckel nicht wahrnchmen konnen, welche jene Tone 

 hervorbringt." Jeg skal i Anledning af denne Udtalelse bemæike, 

 at jeg har undersegt Befæstelsen af Operculum og Hyomandibulare 

 hos Trigla Guruardns, men har Intet kunnet finde, som tydede 

 hen paa, at denne Fisk kunde give Lyd med — eller fixere — 

 sit Gjællelaag. 



