142 



Monacanthus Pardalis Linn, 



Om Lydfrembringelse af nogen Art af denne Slægt fore- 

 ligger der, saavidt \ides, kun de ovenfor nævnte vage Angivelser. 

 Svømmeblæren er kun lille (4 Ctm. lang hos et Exemplar af 

 18 Ctm. Længde fra Snudespidsen til Grunden af Halefinnen), 

 fortil afrundet, bagtil tilspidset; dens indvendige Flade uden 

 Fremspring. Yderhinden er tyk, fibrøs, rigid; Inderliinden 

 temmelig tyk. De smaa, fortil hesteskoformigt divergerende 

 »røde Legemer« ligge i den forreste Trediedeel af dens Bugside. 

 Svømmeblæren er fortil paa Siden befæstet til »Scapula«. 



Muskulatur. Nogen saadan findes hverken til eller 

 paa Svømmeblæren. — Hvirvlerne ere forsynede med korte 

 Ribbeen, der gaae vandret ud til Siden, men der findes ikke 

 egentlige Ribbeen o: indleirede i Bughulens Væg. Dog er der 

 Homologa derfor i Form af ret tykke, faste, hvide Bindevævs- 

 snore, der udgaae fra de vandrette Ribbeen, skraat nedad og 

 bagud. Bugvæggen indeholder et tyndt Lag Muskler fra „Ulna" 

 til hele Forranden af „Coracoideum". Bagved dette Been inde- 

 holder den et ligeledes tyndt Lag vandret gaaende Muskler, 

 der ere befæstede til og meUem de omtalte Ribbeenshomologa. 

 Men dette endda kun ovenfor^) en Aas Linie, efter hvilken 

 nemlig Svømmeblærens Væg er sammenvævet med Bugvæggen, 

 saa at de ikke uden Vold kunne præpareres fra hinanden ; oven- 

 for denne Linie ere de vel nøie forbundne, men kunne dog 

 skilles fra hinanden uden Vold. Paa den fripræparerede Svømme- 

 blære sees meget tydelige Indtryk af de uforbenede Ribbeen. 



Efter den anatomiske Bygning maa Svømmeblæren ansees 

 for et Lydorgan. 



Nedenfor denne Linie smelte Bugvæggens ydre og indre aponeu- 

 rotiske Beklædninger ikke sammen, men ere adskilte ved lest 

 Bindevæv. Den ydre er smukt flint pigmenteret og indeholder 

 krydsviis gaaende Fibrer, der ere saa regelmæssigt ordnede, som 

 man sjeldent seer det. 



