ic;5 



hos store Individer gaaer den henover Mundingen af Ved- 

 hængene, saa at deres Kum ere adskilte fra Svømmeblærens 

 Hovedrum. 



Enkeltviis giver Umberfisken (efter D ufos sé) kun sjeldent 

 Lyd fra sig, og isaafald svage, dumpe og kortvarige ; men i Flokke 

 og fremfor alt i Stimer under Legetiden ophøre de, saa at 

 sige, ikke med at frembringe Toner af en saadan Kraft og 

 Varighed, at det skulde synes at maatte udtømme deres 

 Kræfter. Lyden er saa stærk, at man kan høre — vel store 

 — Individer, der staae i en Afstand af 18 Meter under Vandet, 

 naar den Lyttendes øre er 2 Meter over Vandet. (Ældre 

 Forfattere — Duhamel, Bonaparte — angive, at de endnu 

 kunne høres i en Afstand af 20 Favne). 



Ved Vivisectioner har Dufossé godtgjort, at Tonerne 

 kunne frembringes ved Virksomheden af de fleste af de Muskler, 

 som, beklædte med deres ,,Aponeuroser", ere i umiddelbar Be- 

 røring med Svømmeblærens Vedhæng, men at de hyppigste og 

 stærkeste Toner opstaae ved Virksomheden af de Muskler^), som 

 „fuldstændigt nøgne" ere leirede omkring de største Vedhængs 

 lange Grene. Tonerne kunne være af forskjellig Høide, hvilket 

 harmonerer særdeles godt med, at de dannes paa forskjellige 

 Steder og under Indflydelse af forskjellige Muskler. 



At dømme efter Svømmeblærens Bygning, saaledes som 

 den er fremstillet hos C u vier og Valenciennes, maa den 

 ogsaa ansees for et Lydorgan hos følgende Sciænoider: Se. 

 ocellata L., hvor Vedhængene trænge ind imellem Ribbenene; 

 8c. diacanthus Lac. (Corvina catalea Cuv. et Val.), med 20 

 Par Vedhæng, hvoraf de 18 ere stærkt grenede (T. V. PI. 

 139) ; Corvina coitor Buch., med 10 Par Vedhæng, hvoraf de 

 9 ere grenede ; C. Belengerii Cuv. et Val., hvor Svømmeblæren 

 desuden er stærkt indsnøret fortil; G. lobata Cuv. et Val. 

 (ibid., PI. 139), hvor den er som hos foregaaende Art, men 



') Dufossé fremhæver, at disse Muskler ere stærkere røde end de 

 evrige Dele af Legemets Sidemuskulatur. Hos de Siluroider, 

 Characiner og Trigla'er, jeg har [undersegt friske, ere de lyd- 

 frembringende Mnskler ligeledes redere end Musklerne ellers. 



