191 



og de forste Love for Respirationens organo-chemiske Side,, 

 hidrarer Tanken om at tilskrive en „celledeelt" Svømmeblære- 

 en Lunges Functioner fra Lepidosiren paradoxa, hvis Gjæller, 

 som bekjendt, ere saa faa og smaa, at det er usandsynligt, at 

 de kunne være tilstrækkelige til at besørge Dyrets Respiration, 

 og lids Svommeblære modtager Blod direkte fra Hjertet og 

 igjen afgiver det til Hjertet. Det var derfor ikke til at undres 

 over, at man strax var enig om, at der forelaae et Luft- 

 aandedrætsorgan i dens Svømmeblære eller „Lunge", som man 

 derfor kaldte den, da Cobitis dengang stod ganske isoleret som 

 en luftaandende Fisk og desuden reent blev glemt i Discus- 

 sionen om Lepidosirens systematiske Stilling. — Om dette 

 paradoxale Dyrs Livsyttringer \ides Intet, naar undtages, at 

 den giver Lyd fra sig „som en Kat". 



Man opkastede derfor det Spørgsmaal, om der ikke lige- 

 ledes forelaae et Aandedrætsredskab i Svømmeblæren hos andre 

 Fiske, hvor den var celledeelt. Da nu Joh. M til ler traf en 

 saaledes indrettet Svømmeblære hos nogle Siluroider og Ery- 

 thrinus, fandt han sig foranlediget til i sin ovenfor citerede 

 Afhandling „Ueber die Eingeweide der Fische" at præcisere 

 Spørgsmaalet, som han da besvarede saaledes, at der i Svømme- 

 blæren hos Lepidosiren forelaae et Respirationsorgan, fordi det 

 modtog („mørkt") Blod fra Hjertet og igjén afgav („lyst") 

 Blod til Hjertet, men at det ikke var Tilfældet hos Polypterus, 

 fordi Organet her modtog Blod fra 4de Gjællevene og afgav 

 Blod til Levervenerne, eller hos Erythrinus, hvor det modtog 

 Blod fra Legemets Arterier og afgav Blod til Legemets Vener. 

 Denne Distinction, der blev fremsat paa en Tid, hvor com- 

 parativ Anatomi og Physiologi omtrent vare synonyme Be- 

 greber, og, som man vil see, er baseret paa det hos de høiere 

 Hvirveldyr forekommende Forhold, blev almindelig adopteret 

 og ansees endnu stadig for afgjørende — Moreau kalder den 

 saaledes „les justes remarques". Og dog er den urigtig. Thi 

 det, der er Respirationens chemiske Princip, er, at Blodet 

 kommer i et saa nært Forhold til Luften (atmosphærisk Luft 

 eller Luft, opsuget i Vand), at der ved Diosmose kan skee et 

 Stofskifte mellem Luften i og udenfor Blodet. Og saa er det 



