203 



gen foregaaer. Som en Følge heraf ligger det som Eegel op til 

 den ene Side af Aorta paa det døde Dyr. Hvilken Betydning 

 denne forunderlige Indretning har, veed endnu Ingen ^); men 

 det vilde dog — maaskee — selv for en Phylogenetiker være 

 en umulig Paastand, at den skulde tjene til en Adskillelse 

 af Blodstrømme. — Men dette Forhold er ingenlunde noget 

 Ubekjendt, og der behøvedes, særligt for en tydsk Forfatter, 

 ikke nogen overdreven høi Grad af Lærdom for at \dde det: 

 i Stannius's, ogsaa udenfor Tydskland almindelig skattede 

 Haandbog-), er det saaledes anført, at dette Baand findes hos 

 Aoipenser, Spatularia, Esox, Clupea, Alosa, Coregonus, Salmus, 

 Silurus 0. a. 



Det er saaledes kun en ubeviist Mulighed, at Svømme- 

 blæren hos nogen Fisk fungerer som Eespirationsorgan. Og 

 have end til enhver Tid Muligheder og Sandsynligheder kun 

 ringe Vægt i Naturforskningen, saa er netop i vor Tid en 

 Skjærpelse af Fordringerne til det videnskabelige Beviis den 

 eneste Maade, hvorpaa Naturforskningen kan komme ud af det 

 Uføre, der er skabt ved, at saa Mange, under Paavirkning af 

 Darwins metaphysiske Doctrin, have taget sig det lettere med 



^) Rudolf De mme (Das arterielle Gefåsssystem vonAcipenser Eu- 

 thenus. Wien 1860. 4to. p. 20): „Bei jeder lateralen Rumpf- 

 bewegung schwingt das Band im Inuern des Rohres und peitscht 

 das Blut von einer Seite nach der anderen. Vielleicht diirfte 

 hierdurch bei energischer Bewegung die Eintreibung derBlutwelle 

 iu die Seiteniiste der Aorta befordert, und eine Beschleuuigung 

 der Circulation im Ganzen veranlasst werden, was um so wahr- 

 scheinlicher, ja nothwendiger erscheint, als der Herzschlag auf die 

 jenseits der Kiemeucapillaren gelegenen Verzweigungen des Gefåss- 

 systems nur einen sebr scbwachen Einfluss liben kann." — Neppe. 



*) H. Stannius: Handbuch der Anatomie der Wirthelthiere. 2te Aufl. 

 Berlin. 1854. p. 243. 



