Plalthufvade Albvosmen, 19 



vid Norge, der den blifvit tagen, är enligt Collett banken 

 utanför Tränen i Helgeland, under G6" 41' nordlig bredd, och 

 det djup, på hvilket de 22 af Collett uppräknade vid Norge 

 fångade exemplaren tagits, har enligt honom knappast varit 

 mindre än 100 famnar och stundom varit 200 till 250 famnar, 

 och de flesta hafva erhållits på så kallad djupvattenslina i Va- 

 rangerfjorden under hösten och vintern. De i denne tjord er- 

 hållna ex. hafva tagits vid Kjelmö och Bugö och några vid 

 dess mynning utanför Vardö. Ett par ex. äro tagna i Öxfjord 

 i Westfiumarken. Då så många ex. erhållits i närheten at 

 Finmarkens kuster, är denne fisk sannolikt derstädes stationär, 

 och synes icke, åtminstone i Varangerfjorden, vara särdeles 

 sällsynt. Utom Norge har den enligt Collett under Norska 

 Nordhavs-Expeditionen tagits vid Norsköarna å Spetsbergen på 

 260 till 459 famnars djup, och enligt samme författare samt 

 JoKDAN & GiLBERT (auf. st.) utauför kusten af Nova Scotia i N. 

 Amerika. 



I afseende på dess lefnadssätt känner man endast, att den 

 håller sig på djupet och möjligen närmar sig kusterna under 

 hösten och vintern, och sannolikt då [Oktober — Januari] fort- 

 plantar sig, emedan alla äldre honor, som då erhållits, varit 

 romfulla, med ovanligt stora romkorn eller ägg, nästan lika 

 stora som laxens, och till jemförelsevis ringa antal [knappt öfver 

 1200]. Dess föda synes i synnerhet bestå af Echinodermer, så 

 väl Echinider som Asterider, och derjemte af kräftdjur och 

 maskar, af hvilka alla man funnit lemningar i dess ventrikel, 

 och den torde derför i lefnadssättet för det mesta öfverensstämma 

 med arterna af si. Anarrluclias. De äldres något trubbiga och 

 nötta tänder antyda, att den företrädesvis förtär skaldjur. 



2. Lycodes frigidus, K. Collett. 



Platthufvade Ålbrosmen. 



Största l^roppshöjden innehålles hos de äldre iwgcf. O '/s 

 och hos de yngre till ocJt med 9 V2 99^' i totallängden. Huf- 

 vudet är, i synnerhet frandill, nedtryckt och plattadt. Sido- 

 linien är enkel och lågt belägen eller ventral. Färgen är röd- 

 aktigt gråbrun, utan band eller fläckar. 



Rf. + V2 stjf. 99—104; af. + 'Z, stjf. 85—90; brf. 

 19—21; bf. 2? , 



