Platthufvade Ålbrosmen. 21 



hos föreg. art till form och läge, och liksom hos den så väl 

 som hos de andra arterna af detta slägte förefinnas slemgropar 

 med porer längs båda käkarne. Ögonen äro jemförelsevis små. 

 Afståndet mellan båda ögonens linser innehålles nästan 2:ne 

 gånger i dessas afstånd från nosspetsen. — Tänderna äro icke 

 stora. På mellankäksbeneu sitta de baktill i en enkel rad och 

 framtill i 3:ne rader. På underkäken bilda de öfver allt flera 

 rader. På gombenen sträcka de sig tillbaka under ögonen och 

 sitta i en enkel rad, och på plogbenet bilda de uugef. 3me 

 rader. Hos yngre ex. äro tandraderna färre. — Bijyiifennn i 

 förening med den öfre V2 af stjertfenan innehåller enligt Collett 

 hos det ofvan anförda största exemplaret 102 strålar, och hos 

 det minsta d:o 99 (l:o. Dess afstånd från nosspetsen innehålles 

 hos de större omkr. 3 och hos de mindre omkr. 3 '/.^ ggr i 

 totallängden, ehuru detta afstånd för öfrigt är underkastadt 

 någon variation. Den har ungefär samme form som hos föreg. 

 art, och har sin största höjd i den främre delen och sänker sig 

 så småningom bakåt. — Änalfenan, som har sin bqrjan ett 

 stycke bakom anus och är af samma byggnad och ungef. samma 

 höjd som ryggfenan, har i förening med den nedre 72 ^f s^J6i't- 

 fenan 85 till 90 strålar. — Liksom hos föregående art bildar 

 ■■stjertfenan 2:ue afdelningar, af hvilka den öfre enligt Collett 

 har () och den nedre 5 strålar. — Brösffenorna, som hafva 

 ungef. samme form som hos föreg. art, vanligen med den bakre 

 kanten afruudad, men stundom genom de nedre strålarnes för- 

 längning med denne kant svagt urbugtad, hafva 19 till 21 

 (oftast 20) strålar, som alla äro klufne (tvågrenige) till roteu. 

 Då dessa fenor böjas framåt, nå de hos de yngste till, men hos 

 de äldre icke till ögonen. — Biilfenorna äro mycket små, och 

 hos de äldre utgör deras längd ungef. '/g ^f hufvudets d:o samt 

 är kortare än ögats längddiameter. De äro omslutna af tjock 

 hud, och deras strålars antal har för Collett tyckts vara 2:ne, 

 som båda äro klufne till basen'). — Fjällen, som äro väl så 

 små som hos föreg. art, betäcka hos dem, som ej äro mycket 

 små, hela kroppen, ända till hufvudet något tätare än hos föreg. 

 samt sträcka sig ett stycke (hos de äldre ungef. till midten) 

 ut på de vertikala fenorna. Hufvudet är utan fjäll, men hos 

 de fullvuxne lära sådana förefinnas på nacken. För öfrigt är 



1) Sannolikt är desse strålars antal lika med det lios töreg. arten. 



