Torsken. 39 



hos den rödaktige färgvarieteten) starkare böjning nedåt, och 

 går derifråu rät långs midteu af kroppssidan till stjertfenans 

 bas, der den försvinner. Dess främre del bildar öfver bröst- 

 fenan en mer eller mindre märkbar båge. — Färgen är under- 

 kastad många vexlingar, som synes vara beroende af ålder, föda, 

 lokaler och stundom äfven af könet. På hufvudet ofvan och 

 på sidorna, pä ryggen och på de öfre delarne af kroppssidorna 

 är bottenfärgen gråaktig eller gråbrunaktig, med mer eller 

 mindre märkbar olivgrön anstrykning och med mer eller mindre 

 tätt sittande smärre rundade svartaktige eller brunaktige fläckar, 

 som saknas på främre delen af hufvudets öfre sida, samt äro 

 blekare eller grågule på kroppssidorna och saknas längst ned 

 på dessa. Undre sidan af hufvudet, buken och undre sidan af 

 stjerten äro silfvergrå, buken midt åt nästan rent hvit. Kygg- 

 fenorna och stjertfenan hafva samme färg som öfre kroppssidans 

 böttenfärg, de förra med mörke fläckar emot basen, och alla 

 äfvensom analfenorna ofta emot kanterne svartaktiga, de senare 

 vid basen hvitaktiga. Bröstfenorna äro grågulaktiga, stundom 

 mörkare gråbrunaktiga, och å bakre sidan med talrike grågule 

 fläckar. Framtill äro de ofta ljusgrå och emot spetsen mörkare 

 och utan fläckar. Bukfenorna äro gråhvita, ofta emot spetsen 

 svartgrå, och med strålarne undertill blekt grårödaktige, och 

 stundom hos äldre ofvan med en tvär rad af glese svartaktige 

 fläckar. De 2me förste strålspetsarne gråhvite. Iris är silfver- 

 hvit, med svag messingsgul anstrykning hos de äldre, och hos 

 yngre med grårödaktig eller mörkare messingsgul anstrykning, 

 och undertill skuggad af svart. Detta är den vanlige färgen, 

 som hos den i Östersjön förekommande torsken ofta är något 

 dunklare än hos den i hafvet vid våra vestra kuster, derigenom 

 att öfre sidans bottenfärg är mörkare och de mörke fläckarne 

 tätare sittande och mörkare. Stortorsken eller slcreyen är i 

 allmänhet ljusare till färgen: på ryggen blekt olivbruuaktig 

 eller ljusare grå, med någon silfverglans, och med ljusare silf- 

 vergrå kroppssidor och med buksidan rent hvit, samt med myc- 

 ket talrike, små, grågule eller messingsfärgade rundade fläckar 

 på ryggen och öfre delarne af kroppssidorna. Den så kallade 

 grästorsken är olivgrönaktigt grå ofvan, tätt beströdd med grå- 

 brunaktige fläckar. Den ofvan omnämnde svarttorsken från 

 södra Östersjön är mycket mörk, nästan svartaktig på ryggen 

 och öfre delarne af kroppssidorna. Den, som kallas rödtorsk 



