40 Slägtet Gadus. 



och hergtorsh och i Norge derjemte taretorsk (enligt Hollberg 

 å ofvau anf. st. Gadus ruber), är ofvan och på sidorna mer 

 eller mindre lifligt rödaktig eller t. o. m. cinoberröd, med röda 

 fenor och med talrike något mörkare rödaktige eller rödbrun- 

 aktige fläckar, som stundom enligt hvad vi erfarit kunna vara 

 temligen otydlige. Iris är ljust rödaktig. Denne färg är emel- 

 lertid mycket vexlande och stundom blekare och stundom mör- 

 kare, och visande öfvergångar till den vanlige. Denne torsk, 

 som i allmänhet är yngre, håller sig såsom namnen utvisa dels 

 på bergbotten och dels bland tång, i närheten af stränderna, 

 och lefver af de bland tången talrikt förekommande kräftdjuren 

 (räkor och andra) och är derför vanligen fet och undersätsig 

 samt fast i köttet, och anses särdeles god, och det är troligen 

 födan som förorsakar färgen. Oftast synes det vara yngre ho- 

 nor, som äro utrustade med denne färg. 



Missbildningar förekomma stundom hos torsken, t. ex. dels 

 den så kallade torskekungen och dels dvergtorsk eller rachitisk 

 torsk. Den först nämnde, af hvilken Kröyek gifvit en afbild- 

 ning (anf. st. p. 27) utmärker sig genom en kuUrig och framom 

 ögonen starkt stupande panna och en kort nos, som icke fram- 

 skjuter så långt som underkäken. Den senare kännetecknas 

 genom ett proportionsvis stort hufvud och en kort, förkrympt, 

 puckelryggig och stundom zd -formigt böjd kroppsform, och är 

 uppkommen genom missbildning af ryggraden, som blifvit kor- 

 tare än vanligt, derigenom att en del kotor blifvit förkortade 

 och böjda, samt sammanvuxit. Liksom den ofvan, del. I, pag. 

 49, omtalade rudaborren lär äfven denna rachitiska missbildning 

 vara lokal. Enligt Collett har man äfven i Norge iakttagit 

 att den siundom är lokal- — Någon gång har man enligt 

 AscANius, Yarrell, Kröyer och Max Weber^) iakttagit herma- 

 froditer af torsken. 



Skelettet. Det fasta kraniet är af en temligen långsträckt 

 pyramidlik form, ehuru bredden öfver o. pterotica är mycket 

 större än höjden öfver basilarbenet och öfre nackbenet. Pyra- 

 midens bas bildas af kraniets bakerste delar och dess spets af 

 plogbenets främre ände och det öfre silbenet. Det är för öfrigt 

 utmärkt genom en temligen hög och skarp köl långs midten af 



1) Ueber Herraaphroditismus bei Pischen, Nederlandiscb Tijdschrift 

 voor de Dierkunde, Jaargang V, Aflevering 1, pag. 23. — 1884. 



